Următorul program pune în discuție subiecte delicate
privind comportamentul adictiv.
Părinții sunt avertizați că acest program
are un conținut ce nu îi menajează pe copiii mici.
Celebrând viața în recuperare
Bună ziua. Sunt C.A. Murray și alături de mine
se află Cheri Peters.
Suntem pe punctul de a lansa un program cu totul și cu totul
nou și interesant, "Celebrând viața în recuperare".
Când mă gândesc la acest program, îmi vin în minte
cuvinte precum "tăios",
"actual",
"îndrăzneț", "agresiv",
"relevant"
fără egal în televiziune.
Nu cred că am mai făcut așa ceva.
Nici o altă televiziune nu a mai făcut așa ceva.
Este un program cu totul și cu totul nou
care aduce în prim plan subiecte tabu.
Așa e. Cred că atât timp cât nu o să discutăm despre ele,
să ne macine pe dinăuntru, o să ne distrugă.
Prima oară când am a avut o viziune de la Dumnezeu
ca eu să fac asta,
am fost atât de încântată,
pentru că eu călătoresc peste tot și întâlnesc
mulți oameni din diverse locuri, care se luptă cu dependența.
dependență pe care nu o spun cu voce tare
Când m-am gândit prima oară la asta, mă întrebam
dacă pot vorbi în mod deschis despre
dependență sexuală,
dependență de droguri,
dependență de muncă,
dependență religioasă
molestare și alte astfel de lucruri.
La început mă gândeam că probabil oamenii nu vor
să audă despre așa ceva,
nu vor să se gândească la așa ceva,
Dar în perioada aceea, am aflat că tatăl meu murise
murise din cauza unei supradoze.
A fost într-o stare atât de precară
de-a lungul vieții sale, încât era de recunoscut când a murit.
Când am aflat eram atât de tristă,
sufeream profund, deși nu îl mai văzusem
de aproape optsprezece ani.
Sufeream din plin și mă chinuiam foarte mult
încercând să îmi dau seama cum o să pot face față la așa ceva.
Din fericire, John Loman își pierduse și el tatăl,
așa că am lucrat puțin împreună în privința asta.
Îmi amintesc o rugăciune din diminețile acelea
care suna așa: "Dumnezeu, sunt atât de tristă
și nu știu cum să trec peste asta".
și mi s-a părut că ÎI aud pe Dumnezeu spunând
prin Duhul Sfânt că și El simte la fel pentru fiecare păcătos
care moare din cauza absenței comuniunii.
Murim din această cauză, pentru că această dependență
ne ține închiși în noi înșine.
Mă gândesc că avem un Dumnezeu care ne spune -
motto-ul acestei emisiuni - a 5718
"știu toate păcatele voastre, știu toate problemele voastre,
și vreau să vă vindec totuși".
Și noi avem un Dumnezeu care ne spune
același lucru.
Nu muriți din cauza dependenței,
nu vă pierdeți în ele.
Așa că vreau să cer publicului care nu este obișnuit
să audă astfel de lucruri, despre dependență sexuală,
despre molestare și alte lucruri asemănătoare,
vă rog, să mă lăsați să vorbesc despre astfel de lucruri,
pentru că sunt oameni în cadrul și în afara bisericii care mor,
și știu că Dumnezeu vrea să îi vindece. Știu asta.
Asta e minunat. Multe lucruri îmi vin acum în minte.
Am avut un frate mai mic care a murit la vârsta de 37 de ani,
care a murit în Los Angeles, fiind dependent de droguri
și fugind de familie, fugind din fața lui Dumnezeu
și fugind și de mine.
Și nu știu ce s-a întâmplat în ultimele lui clipe de viață.
Dacă am fi ajuns la el, dacă am fi știut ce i se întâmplă
dacă nu s-ar fi ascuns de noi...
După cum bine știi, mi-am petrecut
ultimii 30 de ani în New York.
În cartea mea am scris despre oamenii
care au avut probleme de dependență.
Aveau probleme. Două lucruri îi țineau închiși în sine.
Îmi amintesc de dependenta de heroină despre care ai scris.
Da, ea era închisă în sine din două puncte de vedere.
Pe de o parte era dependența de care suferea.
Pe de alta era frica care o măcina, frica ca nu cumva
cei din cadrul bisericii să afle și să o excludă,
să înceteze să mai fie iubită și îngrijită.
De aceea cred că acest program este atât de vital.
În primul rând înlătură aparențele.
Eu am problemele mele, tu ai problemele tale,
toți copiii Domnului au problemele lor.
Așa că trebuie să vorbim despre problemele noastre,
pentru ca să ne eliberăm de jugul lor.
Răspunsul tuturor problemelor noastre este Isus.
Dar dacă niciodată nu vorbim despre ele, niciodată
nu vom avea răspunsul.
Exact.
Cred că atât timp cât voi realiza că L-am întâlnit
pe Hristos în timp ce încercam să mă sinucid...
Nu am avut unde să locuiesc timp de 10 ani,
pe fondul unei dependențe de heroină.
Așa că L-am întâInit în timp ce încercam să mă sinucid
și singurul sentiment care m-a cuprins a fost că Dumnezeu
pur și simplu mă adoră și mă încântă nespus.
Mă gândeam că eu stăteam acolo, analfabetă, dependentă,
îmi și lipseau câțiva dinți, pentru că fusesem bătută o dată
și Dumnezeu îmi spune că mă adoră.
Cred că Biserica susține același lucru
în privința dependenței.
Vreau să vă arăt ceva, de fapt să vă zic ceva
ce mi se pare uimitor.
Există o realitate în...
Stați să găsesc.
Există o realitate despre care am aflat și care mi s-a părut
de necrezut.
Eu lucrez cu oamenii cu disfuncționalități,
cu oamenii care au dependență sexuală, de droguri, alcoolică,
religioasă, perfecționism.
și alte asemenea probleme.
Am aflat că numai în Statele Unite se consumă anual
5 miliarde de tranchilizante,
5 miliarde de barbiturice,
3 miliarde de amfetamine
16000 de tone de aspirină
Nu suntem prea fericiți.
Nu, nu suntem. Încercăm să ne tratăm
cu medicamente de-a lungul vieții.
Da. Încercăm să ne tratăm cu medicamente de-a lungul vieții.
Și dacă această statistică e în conformitate cu realitatea
și e valabilă în cadrul unei populații normale
atunci ceva nu în regulă.
Vreau să mă adresez și acelor oameni.
Vreau să mă adresez și oamenilor care mor din cauza
prescripțiilor medicamentoase,
care mor, deși frecventează biserica,
nu numai celor care mor pe străzi,
nu numai celor care au fost la închisoare,
pentru că eu am avut de-a face cu dependența de heroină,
cu vagabondajul,
am ieșit la lumină și L-am întâlnit pe Dumnezeu,
care mi-a dăruit o viață absolut minunată.
Nu mi-aș schimba viața pentru nimeni.
Cred că asta vrea Dumnezeu să facă pentru fiecare în parte.
Vrea ca fiecare să fie atât de încântat în pielea sa,
încât să nu vrea să își schimbe viața pentru nimic.
Revenind la New York...
În New York sunt aproape 475000 de persoane
care consumă medicamente.
Nu ne referim la cei care administrează medicamente,
precum doctori.
Nu, aceștia știu...
Unele dintre aceste persoane merg la biserică săptămânal.
Sunt 275000 de indivizi fără speranță.
Ceea ce vrem să subliniem este faptul că
ceea ce este în afara bisericii, se găsește și în cadrul ei,
pentru că atunci când venim la biserică,
ne aducem grijile cu noi.
și apoi începe procesul de vindecare.
De aceea programul acesta e atât de vital, de important
pentru că pune în discuție acele chestiuni...
Să presupunem că este cineva care urmărește acest program
și care nu vrea să audă vorbindu-se despre așa ceva.
Ar trebui să se gândească că, totuși există cineva acolo
care vrea să audă despre așa ceva.
Și dumneavoastră trebuie să auziți vorbindu-se
despre asta, pentru că, poate, există cineva
care vă va auzi numai pe dumneavoastră.
Dacă dumneavoastră auziți asta, puteți transmite
informația mai departe.
De aceea acest program e nou, e vital, e tăios
O să pună în discuție anumite lucruri, care o să îi facă
pe mulți să plângă puțin,
pe unii să se simtă jenant.
Dar poate e timpul pentru așa ceva,
pentru că Dumnezeu va veni în curând
și aceste lucruri trebuie făcute înainte ca Isus să apară.
Suntem aproape de a pune punctul unei controverse.
Suntem...
Cred că lumea nu are cum să se îmbunătățească,
de fapt, lucrurile o să se înrăutățească.
Când oamenii vin la biserică,
duc în sine lupte de necrezut.
Când intră și se uită la noi, nouă ne este frică
să ne adresăm lor, pentru că nu știm ce să facem.
Acest lucru îi sperie, pentru că ei așteaptă
un răspuns de la noi.
Chiar dacă nu aveți tangență cu subiectele în discuție,
vă rog să ne ascultați, pentru ca să puteți da un răspuns
unei persoane care, cum ai spus și tu,
va avea nevoie de el la un moment dat.
Biserica este cea care va aduce vindecare lumii,
în special datorită situațiilor în care ni se cere ajutorul.
Când eram în perioada de recuperare,
am traversat mai multe etape ca să ajung la Hristos.
Tocmai depășisem dependența de heroină,
abia învățam să citesc și râdeam ca un copil
gândindu-mă că primele capitole din "Pași către Hristos"
spuneau că în primul rând trebuie să înțelegem
că Dumnezeu e Dumnezeu.
că Dumnezeu e entitatea care a creat întregul univers
prin cuvântul Său.
Mă gândeam că El încearcă să îmi schimbe viața.
și El e cel care a grăit și universul a apărut.
M- am gândit atunci dintr-o dată să trecem prin fiecare capitol
care tratează subiecte diferite și să insistăm
asupra acelei cărți.
Așa că, prima parte a acestui program se bazează pe cartea
"Pașii către Hristos".
Prin urmare, prima emisiune, precum aceasta
trebuie să dea de înțeles că Dumnezeu e Dumnezeu
și că El a creat lumea prin cuvântul Său.
Când eram mică, eram devastată.
Am fost abuzată, părinții mei erau dependenți de droguri.
Era cu puțin timp înainte să ajung pe străzi.
Stăteam lângă acele "fântâni fermecate",
în Cartierul Chinezesc alături de unchiul meu.
Toată lumea fura corders din această fântână.
și am vrut și eu acele corders.
Mă gândeam oare ce cred că fac.
Vroiam și eu să sar și să le adun.
Dar ei au zis nu. Mi-au spus că dacă vreau unul,
trebuie să îmi doresc unul și dorința mi se va împlini.
Eu însă le-am zis: "Tăceți!".
"Glumiți cumva?"
Deci mi-ar da a corder.
M- am gândit atunci care ar fi dorința mea.
M- am gândit la una, am aruncat a corder in,
iar dorința mea a fost ca...
cerul să se transforme în dulciuri.
În acea seară am văzut pentru prima oară un apus
care avea nuanțe de roz, portocaliu. Era foarte frumos.
Atunci mi-am dat seama că există ceva mai mare ca mine.
Cred că Dumnezeu face astfel de lucruri.
Nu numai că a creat lumea prin cuvântul Său,
ne spune totodată că ne iubește prin intermediul creației Sale,
ori de câte ori îi oferim șansa și că vrea să ne ajute
în procesul recuperator.
Parcurgând acele etape, e necesar să dobândim mai întâi
un punct de sprijin,
să aflăm cine e Dumnezeu, să aflăm cine e Isus,
să aflăm ce fel de lucruri ne poate oferi,
care este capacitatea lui de a aduce vindecare
în viețile noastre.
Eram atât de încântată, pentru că am simțit acest lucru.
Știu cine este Dumnezeu, știu ce o să aducă lumii.
E singura șansă pentru cei care se luptă cu dependența,
fie ea sexuală, alcoolică sau de orice altă natură.
Vreau să vă spun că vom vorbi despre tot.
În primele emisiuni, vom avea confesiuni, căințe
și alte lucruri asemănătoare.
Deci primele emisiuni o să fie căințe, confesiuni, consacrări.
O să vorbim despre prima...
O să fie prezenți niște prieteni de-ai mei,
Fred și Brenda Storker, care sunt pur și simplu uimitori.
Fred e autorul unei serii, "Bătălia fiecărui om".
Ai deviat puțin de la ceea ce ai zis...
Când vorbim despre aceste chestiuni,
căințe, confesiuni, consacrări,
ele par a fi tipic biblice.
Unul dintre lucrurile care o să aducă bucurie este
faptul că o să punem o bază solidă acestor chestiuni.
O să vorbim despre căință. Căință privind ce?
Ce am făcut? Trebuie să mă căiesc?
Când vorbim despre bătălia fiecărui om,
despre ce vorbim noi de fapt?
Vorbim despre dependență sexuală severă...
Era odată un individ, care nu numai că era
dependent de materiale pornografice, dar cred
că se și culca cu jumătate din populația planetei.
Înainte să devină creștin, nu era decât un macho
și toți prietenii lui îi spuneau că e cel mai tare.
Apoi a devenit creștin și și-a dat seama că
nu vroia să fie astfel.
Ce i s-a întâmplat pe urmă a fost unul dintre lucrurile
cele mai triste care ni se pot întâmpla și nouă.
Venim la biserică și simțim că nu vrem să fim acolo,
pentru că purtăm acele lucruri în mintea noastră,
toate acele imagini.
Sunt poftele acelea, cărora trebuie să le facem față.
Te-ai abătut de la calea cea dreaptă atât timp și acum
vrei să revii la ea. Cum să faci asta?
Căința reprezintă pentru noi, la un nivel foarte superficial
un lucru de genul: "îmi înțeleg păcatul,
și mă angajez să nu îl mai comit."
Însă nu asta e ceea ce este, de fapt, căința.
Căința e înțeleasă ca întreaga dinamică a acestui lucru,
e vorba de tot ce investești în cadrul ei.
Cum spunea și Fred Storker,
nu era în siguranță în preajma nici unei femei
indiferent de vârstă, pentru că îi răpea gândurile.
Acum întrucât a înțeles păcatul, a înțeles
ce este sfințenia, cine este Hristos,
susține că poate sta în prezența oricărei femei tinere
în siguranță deplină.
Nu numai să fie în siguranță, dar și să fie un om integru,
un om de-a lui Dumnezeu
și să le aducă vindecare.
În timp ce spune toate acestea, plânge pentru că
Dumnezeu l-a făcut să se căiască. Uimitor.
Cu siguranță asta merită să fie discutat, pentru că
dacă Fred a suferit de așa ceva și altcineva trebuie să sufere,
alte câteva de mii de persoane, care trebuie să audă asta
și să se elibereze.
Un lucru pe care dependența îl creează este faptul că
te îndepărtezi atât de mult de tot,
încât ajungi să îți creezi o lume a ta,
în care lumina nu poate răzbate,
un fel de gaură neagră.
Și Diavolul le spune că dacă se află acest lucru,
o să intre într-o mare încurcătură, o să se simtă
atât de rușinați, încât o să o ascundă tot mai mult
Această emisiune va lăsa lumina să intre,
și lumea se va deschide din nou,
pentru că discutăm aceste probleme
și discutându-le, încurajăm vindecarea lor.
Nu numai încurajarea lor.
Când au apărut Fred și Brenda, Fred scrisese
câteva cărți. Una din ele se intitulează "Tactici"
și investighează dependența ...,
cum obții încredere etc.
Așadar nu e vorba numai despre vindecare, despre Hristos,
ci găsești și niște sfaturi practice.
Brenda Storker e o creștină obișnuită,
care descoperă că soțul ei era dependent de
materiale pornografice.
Și vă spun că sunt mulți care se uită la această emisiune
și care spun că nu înțeleg.
Dacă ați ști ce se ascunde în cadrul comunității voastre,
ați ști că trebuie să înțelegeți asta.
Cliff și Freddie Harris o să fie prezenți
la una din emisiunile din seria "Confesiuni".
El are un trecut sumbru, ce include
dependența de droguri și alte lucruri.
Nu vreau ca oamenii să cunoască trecutul,
vreau ca ei să înțeleagă că atunci când apare Isus,
e atât de mare bucuria să vezi mila lui Dumnezeu,
să vezi felul în care pătrunde în viața noastră,
și ne influențează procesul recuperator.
Când vorbim de confesiune, îl avem în vedere pe
Dumnezeul acesta superficial, căruia îi cerem iertare
pentru că am mințit.
Dar Dumnezeu spune nu.
Avem ceva în caracterul nostru, care ne îngăduie să mințim.
Să aruncăm o privire caracterului nostru,
să pătrundem în el.
Când ne gândim la caracter, nici nu știm cât de întunecat
poate deveni. Dumnezeu însă știe.
Revenind la motto-ul emisiunii noastre,
"știu toate păcatele voastre,
și vreau să vă vindec totuși".
Mă gândesc ca sunt unii care se simt puțin revoltați,
pentru că ei nu asemenea probleme.
Am eu o predică și unul dintre lucrurile pe care le spun
sună astfel: "Câteodată obținem victoria prin senilitate. "
Uităm de ceea ce am făcut când eram tineri.
Totuși există o anumită influență în jurul nostru.
Tinerii pot avea probleme și au nevoie să audă
ceea ce ai de spus.
cei care sunt prinși în astfel de situații.
De aceea e atât de important,
chiar dacă nu e vorba de viața voastră.
E vorba însă de viața cuiva din jurul vostru.
O să apeleze la voi, ca să îi ajutați
prin intermediul acestui program.
E un program bun, e un program vital, tăios
E de bună calitate, dar mai ales e relevant,
pentru că emoționează și punctează minciunile
oamenilor din ziua de azi.
Anul trecut am găsit ace în subsolul bisericii.
Dick se mira de unde au apărut.
Ace în biserică.
Oamenii vor spune că sunt dependenți în cadrul bisericii.
Era o organizație care se ocupa să adune
un grup de pastori pentru o conferință a pastorilor.
Nu îmi amintesc numele ei, dar știu că erau
în jur de 7000 de pastori.
Și în zonele din jurul hotelurilor, închirierea de
materiale pornografice a crescut considerabil.
Cred că majoritatea pastorilor, când au închiriat
acele materiale, nu știau că cineva va afla.
Dar numărul de închirieri era atât de mare, încât
oamenii și-au dat seama că, atunci când acești oameni vin
în oraș, televiziunea difuzează și mai multe nimicuri.
Nu am spus asta ca să pun pe cineva într-o
situație jenantă, ci ca să subliniez că nu trebuie
să rămânem blocați în astfel de situații.
În prima serie o să fie prezent un individ obișnuit, creștin,
pe numele său Ed McCloren și soția sa. Sunt minunați.
Când își dă seama că are probleme...
Îi iubesc pentru că negau atât de mult acest lucru.
Când își dă seama că are probleme, cântărea deja 250 kg.
Era deci dependent de mâncare, dar totul începuse din cauza
unei supărări și tot ce presupune aceasta,
supărare pe care nu o depășise.
Fiind capabil să recunoască asta...
Când s-a dus la medic, a avut destul noroc să dea
peste un doctor care să îl întrebe dacă
are anumite probleme emoționale, repulsii, incapacitate
de a ierta și alte lucruri asemănătoare, pentru că
acea tensiune s-a manifestat în tulburări alimentare.
Așa că au vorbit despre asta. În loc să discute despre
aceste tulburări, l-a pus să îngenuncheze în cabinetul său,
ca să se roage pentru ca să îi poată ierta pe oamenii
din viața sa.
O să vorbim despre legătura care există între tulburările
de ordin fizic și aceste lucruri.
Ce îmi place mie referitor la aceste legături este faptul că..
Vreau să vă arăt ceva ce mie mi se pare foarte interesant.
Există o serie de cărți, "Emoții mortale".
Totodată Ellen White a vorbit mult pe marginea faptului că
90% din boli sunt cauzate de stres și probleme emoționale.
Așa că acest individ a scris această carte, "Emoții mortale".
Unul dintre lucrurile pe care le spune este că în primul
rând trebuie să înțelegem cum stau lucrurile,
cu mintea și spiritul, că există o legătură și așa mai departe,
că putem să depășim toate acestea.
Înainte să trec la asta, vreau să spun că putem să depășim
oricare din probleme.
Un alt lucru despre care vreau să vorbesc sunt
mânia și ostilitatea, care cauzează hipertensiune
și boli cardiace.
nemulțumirea, amărăciunea, neputința de a ierta, ura
cauzează boli autoimune, artrită, lupus,
scleroză multiplă.
Anxietatea determină sindromul de intestin iritabil,
atacuri de panică, palpitații.
Furia reprimată cauzează o tensiune la nivelul capului,
de unde și durerile de cap...
Practic ne distrugem pentru că ținem lucrurile astea
în noi înșine.
Trebuie să mai spun că fibromialgia, de care oamenii
suferă, cunoscută ca și sindromul oboselii cronice,
este cauzată tot de furie reprimată.
Când oamenii spun că nu este nevoie să vorbim despre asta,
eu vreau să le spun că oriunde călătoresc,
dacă, de exemplu, mă duc la biserică,
în momentul în care ies, am stat acolo 6-7 ore,
ascultându-i pe oamenii care vorbesc despre lucrurile
care îi distrug.
Vreau să le spun oamenilor să nu le fie frică să își aducă
problemele în fața lui Dumnezeu, să nu le fie frică
să le privească în față, pentru că ne distrug
într-un fel sau altul.
Da. Asta e foarte interesant.
Revenind, a nu discuta despre aceste lucruri înseamnă
să ne face rău nouă înșine.
Știm vechea zicală, "ceea ce nu cunoaștem, nu ne poate face rău"
însă, ceea ce nu facem, ceea ce nu discutăm
poate să ne ucidă.
lar noi aducem vindecare prin faptul că le clarificăm.
Mi-a plăcut foarte mult acel motto, despre acel Dumnezeu
care știe tot despre tine și totuși vrea să te vindece.
Cred că e foarte interesant.
Dumnezeu nu își întoarce privirea de la aceste lucruri,
și nici Dumnezeul oamenilor nu este așa.
Ei nu îl surprind pe Isus, nu îl surprind pe Diavol,
singurii care sunt surprinși câteodată suntem noi înșiși,
dar Dumnezeu nu e surprins, Diavolul nu e surprins,
pentru că el e cel care cauzează multe dintre aceste lucruri.
Așadar e nevoie să se discute aceste lucruri.
Într-adevăr.
Înainte să trecem mai departe, trebuie să luăm o pauză.
Stați pe aproape, revenim.
Vrem să vă prezentăm o carte minunată, "Pașii către Hristos".
Fiecare emisiune din această serie se bazează pe
un capitol diferit din această carte, care vă arată
cum să deveniți creștin și vă depășiți dependența.
"Pașii către Hristos" este cadoul nostru pentru
dumneavoastră, nu costă nimic, trebuie doar să sunați
la numărul afișat pe ecran pentru a o primi
sau să ne scrieți pe adresa afișată.
Următorul program pune în discuție subiecte delicate
privind comportamentul adictiv.
Părinții sunt avertizați că acest program
are un conținut ce nu îi menajează pe copiii mici.
Bună ziua, C.A. Murray și Cheri Peters discutau despre
celebrarea vieții în recuperare.
Această nouă emisiune, pe care nu vreți să o ratați,
pe care chiar nu vreți să o ratați,
vorbește despre viață, tratează subiecte din viața noastră,
viața așa cum e ea, nu cum am vrea noi să fie,
ci cum o găsim, cum ne vede Dumnezeu, unde exact suntem,
cum vrea Dumnezeu ca noi să fim.
Într-adevăr.
Nu cu mult timp în urmă, am avut de-a face cu o prostituată
în vârstă de 10 ani, ai cărei părinți erau la închisoare
mama sa din cauza prostituției. Ea se afla în grija sistemului
faster care, când a fost adoptată de o familie de creștini,
care și-a pus în minte să facă tot ce le stă în putință
pentru ea. Dar mintea acestei fetițe îi dicta că ea trebuie
să găsească orice potențial trădător din mediul său,
la biserică, la școală etc. play them și...
Când a vorbit cu mine despre asta, mi-a spus că asta e
identitatea ei, asta e ceea ce știe ea.
Ce a fost uimitor a fost faptul că Dumnezeu mi-a scos-o în cale,
pentru că, stând acolo, am putut să devin capabilă să o fac
să conștientizeze diferitele schimbări din viața ei,
așa că în loc să se vadă ca pe o prostituată, a putut să se
perceapă ca pe un om pe care Dumnezeu poate să îl vindece.
Așadar, când vorbim despre asta, să ne gândim că sunt
oameni acolo afară care...
Tocmai m-am întors de la o universitate creștină,
o universitate cu adevărat minunată.
Am vorbit cu o fată care a fost violată în cadrul unei
întâlniri amoroase, am vorbit cu o altă fată care a încercat
ecstasy pentru prima oară.
Prima dată s-a simțit normal, pentru că she was 8dd
dar părea că se pierde în asta.
Să trecem acum la ceea ce eu sper că vor fi aceste emisiuni.
Vreau să cer oamenilor permisiunea să pot spune
aceste lucruri cu voce tare, pentru că eu sper
ca și ei să întâInească pe Cel pe care și eu L-am întâInit, în
timp ce eram la dezintoxicare și încercam să mă sinucid,
pe Dumnezeul care mi-a spus că are planuri mărețe pentru mine
și că nu trebuie să fiu împotmolită în așa ceva.
Cred că majoritatea dintre noi este de părere că dacă nu
vorbim despre asta, o să treacă de la sine.
Și nu o să treacă de la sine.
Pereții acestei închisori devin din ce în ce mai groși,
gratiile din ce în ce mai strânse, daca nu rupem tăcerea
și evităm să le rezolvăm. Așa e.
Mă adresez oricui care urmărește această emisiune și evită
să rupă tăcerea, spunându-i că nu trebuie să facă asta.
Există o mișcare și în cadrul bisericii creștine, care
e hotărâtă să rupă tăcerea, și nu vrea să o rupă ca să
șocheze pe toată lumea, ci pentru că izbânda e
de partea lui Hristos. lar eu știu asta.
Oamenii au început să depindă atât de mult de Sfântul Duh,
și în cele din urmă, obțin izbânda.
Suntem puși în situația în care putem spune că dacă așa ceva e
posibil, atunci suntem foarte norocoși
pe parcursul recuperării noastre.
Celebrăm viața în recuperare.
Hai să facem un pact. Să nu mai fim închiși.
Când cineva spune că a fumat ceva, că a avut parte
de ceva anume, să nu mai fim închiși.
În primul rând pentru că Diavolul nu este închis, el
fiind ce care cauzează aceste lucruri.
Isus nu este închis, pentru că El a văzut deja aceste lucruri.
Singurii care sunt închiși suntem noi, așa că
hai să nu mai fim, să fim precum Hristos, să o înțelegem pe
acea femeie de a fântână, care avea șapte soți si spunea că
we're not shut, we love you WHO? pentru că Dumnezeu vă iubește.
Asta e ceea ce își propune acest program. Într-adevăr.
Îmi place că ai spus de Hristos și de femeia de la fântână.
Ea se mândrea că nu era căsătorită cu bărbatul
împreună cu care era.
Dumnezeu nu a condamnat-o niciodată.
E uimitor.
Am lucrat odată cu un bărbat, la care țin foarte mult.
Am mai apărut împreună la 3ABN.
Are vreo 15 de piercing-uri în față, tatuaje pe scalp printre
care și un dragon, dependent de tot ce vorbeam.
Are nevoie de Hristos, de Dumnezeu.
Treptat, trebuie să îl convingem să își scoată piercing-urile
să își lase părul să crească, ca să acopere dragonul.
Dumnezeu e părtaș, într-un mod uimitor la recuperarea noastră.
Trebuie să îl lăsăm să fie astfel.
Unul dintre lucrurile care îmi plac la "Celebrarea vieții
în recuperare" e ideea că...
În sesiunile mele de consiliere am spus că oamenii obișnuiesc
să îmi spună că inima lor se simte în genul acesta.
Dar la exterior ei trebuie să arate cât se poate de serios.
Când o persoană are o viață atât de tulburată, încât
vin la tine, se dezvăluie în fața ta, ultimul lucru pe care
simt nevoia să îl audă este:
"cum ai permis să ți se întâmple una ca asta?"
Asta e ceea ce își propune această emisiune.
Nu pierde timpul cu astfel de întrebări.
"Te-ai rugat în privința asta?"
Situația trebuie văzută în felul următor: așa stau lucrurile,
acum trebuie să îl găsim pe Isus ca să te poți vindeca.
Asta e, de fapt, mântuirea.
Tocmai asta e captivant la această emisiune.
Nu numai că dezvăluie aceste probleme, ci și oferă o nouă
perspectivă asupra lor, așa s-au întâmplat lucrurile,
așa se rezolvă, aici e Isus.
Când Isus dă peste problemele tale, vine și vindecarea.
Să ne uităm puțin la materialul cu bărbatul care era
dependent sexual, cu Fred și Brenda Storker.
O să vedem un material și cu Cliff și Freddie Harris și
Ed McClure, despre felul în care și-a schimbat viața.
O să vă placă foarte mult. Haideți să vedem.
Poți să ne spui în câteva cuvinte mărturisirea ta și apoi
am să o întreb pe Brenda cum a făcut față la așa ceva.
Când am fost la colegiu, am devenit dependent de
materiale pornografice.
Eram nebun după femei, aveam vreo patru prietene
aveam relații sexuale cu trei dintre ele,
eram în principiu logodit sau căsătorit cu două dintre ele.
Sincer, credeam că inventează totul.
Am râs și i-am spus că în mod sigur inventează aceste lucruri.
Pentru că ți-a spus-o brusc. Exact.
Pentru că mi-a spus despre eforturile pe care le-a depus,
și apoi mi-a explicat diferențele dintre
bărbați și femei.
Era cu totul altfel ceea ce eu am înțeles, așa că
am avut de învățat destul de mult despre diferențele
dintre bărbați și femei.
Acest tip de trădare este foarte dureros pentru o femeie.
Fiul meu avea doar 12 ani.
Doar 12 ani.
Eram în subsol și aveam o seringă în braț.
El a venit fugind pe scări și s-a oprit pe a doua treaptă,
așa încât privirile noastre erau la același nivel.
M- a arătat cu degetul și mi-a spus: "tată, o să ajungi
închisoare pentru asta".
Știam că, de fapt, era Sfântul Duh, care îmi vorbea prin el,
spunându-mi: "Cliff, adună-te o dată!".
Nu sunt încă pregătit, Isus.
Trebuie să mă mai droghez încă o dată.
Știi cum e să trăiești cu un dependent de droguri?
Când soția se întoarce de la serviciu, se duce în camera ei
și închide ușa, când copiii se întorc de la școală,
se duc în camerele lor și închid ușa.
lar tu suporți înțepătura
pentru că vrei să te simți bine,
pentru că vrei să simți că ești cel mai tare.
Când devii dependent de droguri, ele ocupă primul loc
în viața ta.
Nu-ți mai pasă de mama ta,
de copiii tăi, de soția ta.
Nu-ți mai pasă nici de tine însuți.
Nimic altceva nu mai contează.
Am luat cea mai proastă decizie din viața mea.
Stau aici și îl ascult pe Cliff și mă gândesc, Cliff
că sunt acel băiat de 12 ani, care se uită direct în ochii tăi
probabil cu ei înlăcrimați, spunându-ți: "tată,
din cauza asta ai ajuns tu la închisoare".
Asta pentru că tatăl tău era traficant de droguri.
Îmi aduci aminte foarte mult de tatăl meu.
Stăteam aici și mă gândeam că aș vrea să arunc
acest pahar în tine.
Obișnuiam să port acest pulover,
încercând din greu să încap în el.
Aveai aproape 250 kg.
Aveam aproape 250 kg și eram foarte trist.
Greutatea părea să fie ultima dintre problemele mele,
pentru că sufeream de mulți ani de o depresie severă,
anxietate, aveam tulburări ale ritmul cardiac, hipertensiune,
foloseam benzi înguste cărora nimeni nu le putea face față.
Cu toate acestea, nu erau decât un semn al faptului că
organismul tău se afla într-un proces de detoxifiere.
O manifestare exterioară a condiției mele.
Îți fusese prescris tratament medicamentos?
Da, luam șapte tipuri de medicamente recomandate
pentru boli cronice, de care devii dependent,
pe care trebuie să le iei toată viața.
Într-un an am slăbit până la 100 kg.
Mi-a trebuit aproximativ 15 luni ca să încetez
să mai iau medicamente, ca să stau departe de ele.
A fost ceva uimitor, o transformare uimitoare
Acum ți-ai redus greutatea la jumătate.
Da, am redus-o cu două treimi, trei cincimi, cu... 60%.
Mi-ar fi plăcut să fi văzut pe toată lumea din acele emisiuni.
mi-ar fi plăcut ca întreg publicul să îi fi întâlnit
personal pe acești oameni, pentru că sunt nemaipomeniți.
E uimitor de unde au venit, e uimitor, după cum ai văzut,
cum au făcut față situației, dar mai ales e uimitor ce
a făcut Dumnezeu în viața lor.
Acum încearcă să comunice cu alți oameni, să îi învețe cum
să obțină aceeași izbândă ca și ei,
ceea ce uimi.. incredibil.
Nu am vrut să spun "uimitor" încă o dată, așa că
am spus "incredibil".
Este atât incredibil, cât și uimitor, pentru că
în primul rând ai parte de vindecare,
nu trebuie să rătăcești prin întuneric.
Dacă știi cum să ceri ajutor, Isus va avea destulă iubire
pentru a-ți oferi răspunsuri.
lar noi știm asta, pentru că multe dintre aceste povești
sunt reale; am fost și noi acolo, am săvârșit și noi
acele lucruri, le-am văzut la rândul nostru.
Chiar și în cazul schimbărilor drastice, îți schimbi modul de
funcționare al organismului, felul de a gândi și
toate acele lucruri.
lar Dumnezeu spune încă o dată că asta e nimic pe lângă faptul
că El a creat universul prin cuvântul Său.
Să îi încredințăm Lui viața noastră.
Celebrându-mi viața în recuperare la rândul meu,
primul loc unde am vrut să ajung, primul loc unde
vreau să ajungă toată lumea este la acel Dumnezeu al nostru
care spune: "înțelegeți cine sunt și încredințați-mi mie
problemele voastre".
Când au fost înregistrate aceste emisiuni,
noi cei de la 3ABN a trebuit să ne obișnuim cu
cu anumite lucruri, pentru că tu ai adus în platou anumiți tineri
care nu semănau cu... semănau mai degrabă cu
Zama school kids.
Și-au adus their a/effect with them.
Noi am avut de învățat, pentru că ei vroiau niște părinți,
fiind în diferite stadii de creștere sau schimbare.
Sunt atât de bucuros că Isus ne poate scoate din acele stări,
că poate să ne inducă schimbarea,
că poate să ne ia așa cum suntem și să ne schimbe
în direcția în care vrea El.
Asta e ceea ce o să vedem în aceste emisiuni.
O să fie foarte interesant.
Trebuie să îți spun ceva ce mi se pare de-a dreptul uimitor.
L- am întrebat odată pe Dumnezeu cu cine lucrează.
"Lucrezi cu pedofilul, cu homosexualul de pe stradă,
lucrezi cu cel dependent de materiale pornografice,
lucrezi cumva cu...?"
Cei mai dificili mi se par cei care sunt dependenți de religie,
care judecă pe toată lumea.
"Lucrezi cumva cu cei care sunt dependenți de muncă, care
înnebunesc pe toată lumea?"
"Spune-mi o dată, cu cine lucrezi?"
Prin Duhul Sfânt, mi-a zis că o să îmi răspundă
într-un mod foarte simplu.
Bine atunci, m-am gândit eu, la urma urmei avem
două creiere care funcționează la fel de bine.
El a spus să îmi iau o oglindă, o oglindă plană, mică,
să o pun sub nasul lor,
dacă se aburește, dacă devine neclară
atunci cu siguranță are cu cine lucra.
Așadar dacă cineva respiră, dacă are suflare,
Dumnezeu îl recunoaște ca fiind copilul Său
și abia așteaptă ca el să se împace cu sine.
Împăcare cu sine nu în sensul că într-o zi
Dumnezeu o va lua.
E vorba de o împăcare care să aibă loc momentan,
să fie pătrunși de bucurie acum,
să se bucure de ceea ce sunt acum, pentru că
L-au întâlnit pe Dumnezeu.
Dacă am putea să vedem acest lucru în biserică,
dacă am putea, după cum spune Dumnezeu, să ne vindecăm
mai întâi în cadrul ei, o dată ce am înțeles cine suntem,
biserica va fremăta de oameni,
oameni care vor ca tu să ai răspunsul.
Mă sting din punct de vedere fizic, mental și spiritual.
Vă rog să îmi spuneți toate acele lucruri.
Nu îmi veniți cu povești, spuneți-mi acele lucruri
și lăsați-L pe Dumnezeu să mă vindece.
și acceptați-mă așa cum sunt.
Vrei ca eu să fiu întregit, dar nu sunt.
Prin urmare trebuie să fiu luat așa cum sunt și
îndrumat pe acest drum către întregire.
L- am adus la biserică pe individul cu
piercing-uri în față de care am vorbit.
S- a întâmplat un lucru foarte amuzant acolo la biserică.
Nici nu știa cum să stea jos.
Avea emoții, nu știa cum să se așeze.
L-am trimis la pastori ca să îl boteze.
Imaginați-vă că s-a dus acolo și apoi s-a întors la mine,
spunându-mi că acel pastor e norocos că nu i-a zdrobit fața
și că e nebun, că strigă și singurul motiv
pentru care nu i-a zdrobit fața se datorează faptului
că e pastorul meu, iar el ține la mine.
Mi-am dat seama că trebuia să fie foarte furios și
l-am întrebat ce i-a spus.
lar el mi-a răspuns: "ÎI știi pe individul pe care
I- am acceptat ca fiind Isus? Ei bine, mi-a zis că sunt
de fapt trei tipi într-unul singur".
Nu-i așa că e amuzant?
E vorba de cineva care nici măcar nu știe lucrurile
fundamentale, lucruri pe care trebuie să îl învățăm noi.
El știe doar că e pierdut,
el nu știe să fie un părinte bun.
Am discutat într-o emisiune despre el.
Nu știe să fie un părinte bun, copiii lui plângeau când
erau mici, iar dependența lui de droguri era atât de mare
încât le aplica carburant pe față până când aceștia leșinau,
ca să poată dormi și el.
În dependența lui, toate aceste lucruri i se păreau normale.
Pe măsură ce Dumnezeu îl vindeca, spunea că începe
să își facă o imagine despre lucrurile îngrozitoare
pe care le săvârșise.
și pe măsură ce dobândește aceste imagini, îl aude pe
Dumnezeu spunându-i că îl iartă, apoi plânge ca un copil.
Asta e cine e, de fapt, Dumnezeu.
Dumnezeu ne spune la biserică să fim asta unul pentru altul
și o să avem parte de vindecare.
Vorbind despre diverse experiențe...
Unul dintre motivele pentru care cred că
această emisiune merită să fie urmărită este că...
Când mă privesc înapoi, când eram preot cu mulți ani în urmă
la prima mea biserică, îmi aduc aminte că cineva mi-a spus
"pastorule, sora mea e o prostituată și lucrează
pentru un anume individ și trebuie să îmi salvez sora".
Trebuia să o salvăm din locul acela.
Așa că ne-am deghizat în ninja,
blugi negri... în negru din cap până în picioare,
am mers la casa aceea, nu înainte de a-i spune
să iasă la ora 11 noaptea sărind pe fereastră,
pentru că noi o să fim acolo să o prindem, după care o să fugim.
Până la urmă am reușit, deși nu eram decât un preot
în vârstă de 20 și ceva de ani, îmbrăcat în blugi negri,
purtând pantofi negri și glugă neagră.
La ora 11 ea a apărut la fereastră, a aruncat valiza...
Am făcut toate aceste lucruri.
Am intrat în biserică, după care, cât timp am fost acolo
am încercat să fiu alături de ea.
Dar după ce am părăsit biserica respectivă, am aflat că
s- a întors înapoi, pentru că nu a avut parte de îngrijire,
pentru că îl era rușine cu viața ei, iar oamenii cu suflet "bun"
din cadrul bisericii nu au îmbrățișat-o niciodată,
nu au inclus-o în cercul lor, așa că a găsit calea
să se întoarcă la Dumnezeul ei.
Un lucru pozitiv în legătură cu această emisiune,
pe care mi-ar plăcea să-l strig de pe acoperișul
celei mai înalte clădiri este faptul că unul dintre
lucrurile pe care vi le promit, se adresează oamenilor din
cadrul bisericii, care vor avea sanșa să le învețe
prin intermediul seriilor care urmează; nu mă refer la
primele emisiuni care vorbesc despre
cine e Dumnezeu și lucrurile fundamentale.
Pe măsură ce difuzăm mai multe emisiuni,
învață biserica cum să vorbească cu astfel de oameni,
pentru că oamenii susțin câteodată că singurul
motiv pentru care nu vorbesc cu astfel de oameni este faptul că
că nu știu ce să zică.
Dacă apare cineva cu astfel de probleme, ei nici măcar nu știu
ce să zică, nu știu cum să îi ia, cum să stea lângă ei.
și prin urmare îi evită.
Sunt atât de încântată pentru că pot să spun
să stați pe aproape, întrucât emisiunile ce vor urma o să vă
arate toate aceste lucruri.
Revenind, e bine că putem spune
că atât eu, cât și tu avem probleme.
Astfel când te aud pe tine spunând că ai probleme,
pot și eu să spun că am probleme asemănătoare.
Prin urmare ne putem ajuta unul pe altul,
de vreme ce nici unul nu e singur, pentru că de vreme ce
eu am această problemă și tu o ai, toată lumea o are.
Avem niște emisiuni care discută situațiile în care
tu nu ai problema respectivă, când apare cineva a cărui
dependență, furie determină ca tu să pierzi totul.
I- am luat interviu unei femei, pe numele ei Joy Swift.
Un copil de 14 ani, căruia nu îl plăcea faptul că în familia lor
exista atât de multă iubire, îi omoară toți cei patru copiii,
fapt ce a schimbat radical viața acestei femei.
În serile următoare, am să vă arăt și alte materiale,
o să îl puteți vedea pe Joy, pe un veteran din războiul din
Vietnam care avea probleme cu nervii și era căsătorit
cu a codependant. Acesta e însă un alt subiect.
O să vedeți și o femeie criminalist pe care
am intervievat-o și totodată un violator condamnat.
Conversând cu acest violator, l-am întrebat cum îi face pe
oameni să stea în preajma lui, să se simtă confortabil
și în siguranță, cum a dobândit responsabilitate în cadrul
bisericii și cum și-o menține.
E o emisiune interesantă și de multe ori oamenilor nu le place
să dezvălui acele lucruri.
Dar când le dezvăluim, ne educăm pe noi înșine și știm ce trebuie
să facem pentru ca toată lumea să își poată continua procesul
de recuperare și să fie în siguranță.
La final, când lucrurile s-au rezolvat,
ne îndreptăm privirea spre Dumnezeu și exclamăm
cât de uimitor poate să fie.
Haideți să ne uităm la următorul material.
...care a jucat bingo în liga americană.
I-am lăsat pe cei patru copii singuri acasă.
Steve avea 14 ani, Greg 12 ani, Tanya 3, iar Stacey
avea doar 17 luni.
Cât timp am lipsit, un copil din vecini în vârstă de 14 ani
a intrat în casă și i-a împușcat pe toți patru.
Îngrozitor!
În cele ce a urmat încercai să îți dai seama ce exact
s- a întâmplat. Într-adevăr. Am simțit nevoia
să îmi văd copiii, pentru a înfrunta realitatea.
Sunt genul de persoană căreia îi place să ducă lucrurile
până la capăt.
George a intrat imediat în șoc și pur și simplu
s- a închis în sine.
Eu însă am simțit nevoia să duc lucrurile până la capăt,
să intru în casă, să mă asigur că copiii mei erau în siguranță,
trebuia să le văd trupurile ca să pot accepta realitatea.
Nu mi s-a acordat acest șansă.
Dimpotrivă, am fost trasă înapoi și tot ce aveam nevoie pentru
vindecarea mea, pentru ca eu să accept realitatea
a fost îndepărtat de mine.
Când am ajuns acasă, peste tot erau mașini de poliție și
ambulanțe și sub nici o formă nu ne-au lăsat să intrăm în casă.
În noaptea aceea am fost duși la secția de poliție
și am îndurat...
Deci nu v-au lăsat să intrați în casă, nu v-au lăsat să...
De atunci nu am mai intrat niciodată în casa mea,
nu mi-a fost permis acest lucru.
am fost urcați într-un petrol car, ne-au dus la secția
de poliție, unde am fost supuși la un interogatoriu lung
de șapte ore, am fost percheziționați.
Credeau că...?
Da, noi eram suspecții, ucigașii.
Eram foarte săraci și împreună cu un prieten de-al meu
am devenit complicii unui homicid,
a cărui victimă a fost un cowboy.
Noi am reușit să supraviețium, el însă nu.
Presupun că v-a luat în mașina lui, voi v-ați hotărât
să îl jefuiți sau să îl bateți și în cele din urmă el a murit.
Fapta a trecut ceva vreme neobservată, însă nu
prea mult timp, iar în cele din urmă mi-au oferit
serviciul militar în schimbul unui cazier curat
pentru tot restul vieții.
În ce an s-a întâmplat asta?
În 1967.
Prin urmare serviciul militar trebuia satisfăcut în Vietnam.
M-au trimis în Vietnam, unde m-au învățat să ucid într-un
mod corect, dacă pot să spun astfel, deși noi știm că nu,
fapt ce a generat în mine mai multă furie, mai multă frustrare
astfel încât și cele mai mărunte lucruri mă iritau nespus.
Cred că am avut parte de cea mai aspră acțiune "article 15",
decât orice altă companie.
Ce este "article 15"?
E o acțiune militară de disciplină, în cadrul căreia ești
plătit indiferent de grad, de responsabilitățile în plus
pe care le ai.
Astfel, puțin mai târziu când am fost în stare de război,
deși trebuia să se țină cont de cele cinci grade, de faptul că
satisfăceam serviciul în afara granițelor și că revenisem
în serviciu, nu primeam decât vreo 200 de dolari,
258, mi se pare, pe lună.
Prin urmare, m-am implicat și mai intens în trafic de droguri,
pe piața neagră.
...pentru a-ți mări veniturile.
...pentru a-mi mări veniturile și a-mi putea procura droguri
și medicamente ca să pot face față la ceea ce făceam zilnic.
De cât timp te automutilai prin tăiere și ardere?
De șase ani.
De când lucrăm împreună, cred e prima oară când te aud
vorbind despre speranța ta că acest lucru va înceta cândva.
Da, așa e.
Devine din ce în ce mai ușor pentru mine
să încetez să mai fac asta pentru o perioadă de timp,
Îmi propun să nu o să mai fac, dar apoi o fac din nou,
însă nu îmi pierd niciodată speranța de
a merge mai departe.
O să vorbesc despre povestea mea, despre mărturia mea.
Nu există nici un motiv să o împărtășești,
numai dacă reprezintă o binecuvântare pentru cineva.
Toată lumea are ceva unic de mărturisit.
Ce am eu de mărturisit e șocant.
Cu mulți ani în urmă, când am spus lumii ce aveam de
mărturisit, am spus că să o fie șocant.
Mă declar vinovat de a fi pedofil.
Condamnat.
Da, un pedofil condamnat din 1992.
Dar slavă Domnului, care m-a scăpat din asta.
Acum nu mai am nici o pornire de a molesta copii și
îi datorez acest lucru exclusiv lui Dumnezeu, numai Lui.
...ca și orice alt dependent cu care am avut de-a face.
E un program de recuperare căruia trebuie
să i te conformezi zi de zi.
Întrucât tocmai am pus bazele acelui cod de conduită,
în viața mea, nu înseamnă că D- zeu nu ne binecuvântează și
nu ne aduce oameni în viața noastră, oameni care trebuie
să audă această poveste.
Trebuie să o audă cât mai curând posibil și să se vindece,
să scape de acele porniri.
Slava Domnului, pentru că doar El poate să facă asta.
Acești oameni din aceste materiale au parcurs acele etape
de care vorbeam, acei pași către Hristos,
"credință si acceptare" precum Joy Swift,
"proba uceniciei",
"îndrumarea în spiritul lui Hristos"
și "viața și munca".
Toate vorbesc despre diferite părți ale procesului
recuperator, avându-l la bază pe Hristos.
Ceea ce mi se pare uimitor, chiar și în legătură cu
"credință și acceptare" este modul în care putem accepta
ceea ce ni se întâmplă.
Dacă cineva ne sugerează să ne rugăm în privința asta,
a face acest lucru poate părea ca fiind ca o ultimă ieșire
dar simțim nevoia să facem ceva mai mult,
pentru că avem senzația că ne stingem, cum a spus
și Joy, când cineva i-a omorât toți cei patru copii,
s-a rugat, dar simțea nevoia să facă mai mult în privința asta,
să descopere ce înseamnă cu adevărat credința și acceptarea
ce înseamnă ne să ne lăsăm în mâinile Domnului.
ce înseamnă să îți întorci privirea spre Dumnezeu
Eu nu mi-am dat seama când m-am lăsat în mâinile Domnului.
Vroiam să am o viață cât se poate de normală și
încă vreau.
Dacă cineva are vreo idee despre cum e posibil acest lucru,
îl rog să îmi trimită un email sau orice altceva.
Toată viața mea am vrut să fiu un om normal,
Mi-am cumpărat tot felul de cărți care să mă ajute și
în cele din urmă l-am auzit pe Duhul Sfânt spunându-mi:
"Cheri, o să devii un om normal, când mă voi întoarce".
Mă gândeam că ar fi fost bine să tacă, pentru că oricum
nu se va întoarce mâine, și dacă nu se va întoarce mâine
nu e suficient pentru mine.
Îmi amintesc când am simțit puternic acest lucru.
Am început să sufăr puțin din cauza asta, gândindu-mă
dacă... înseamnă a fi normal.
Nu chiar!
E ca și când cineva normal, când crezi că cineva din
cadrul bisericii e normal, că are o viață normală, însă
Dumnezeu e atât de impresionat de tine, încât trebuie
să accepți faptul că atunci când se va întoarce nu va mai trebui
să te zbați în nici o privință, niciodată,
nu o să mai țin în brațe nici un copil molestat,
nu va mai exista nici un alt traficant de droguri
nimeni nu va mai critica, nimeni nu va mai judeca,
toate aceste schimbări vor decurge când se va întoarce.
Până atunci însă trebuie să avem de-a face cu ce ne-a fost dat,
dând ce e mai bun din noi, să ne lăsăm pe mâna Domnului.
Când am auzit prima oară de acest lucru, mi se părea
ceva atât de simplu.
Dintr-odată Dumnezeu vroia ca eu să renunț la
gândul de a mai vrea să fiu un om normal.
Dar gândindu-mă că viața mea își schimbase brusc cursul,
că am venit într-un loc unde aveam totul,
și m-am lăsat pe mâinile lui...
Am suferit din cauza asta o perioadă de timp,
mă simțeam îndatorată.
Când în cele din urmă am fost capabilă să mă revanșez
față de El, m-am simțit atât de minunat.
Acum pot să spun că trebuie să trecem prin toate
aceste etape de recuperare ca să putem face față
la ce ne-a fost dat, orice ar fi, indiferent dacă
ai cauzat-o tu sau dependența ta sau oricine altcineva,
datorită diverselor circumstanțe, oricum ar fi
pentru Dumnezeu nu contează.
Cum a spus și S... în Ecleziastice
Anumite lucruri mi-au captat atenția.
privind Joy Swift de la "credință și acceptare",
După ce îți sunt omorâți toți cei patru copii,
eu unul aș simți că dacă, pe deasupra, mi s-ar rupe
o unghie sau aș lovi o căprioară cu mașina, se apropie
sfârșitul lumii, pentru că cineva care și-a pierdut
cei patru copii a trebuit să facă față la asta,
a trebuit să găsească un motiv ca să se trezească
în dimineața următoare și apoi să o accepte pe persoana care
a făcut asta și să o ierte.
Eu unul așa m-aș simți dacă, pe deasupra, mi s-ar rupe o unghie
Poate chiar și mai rău.
Motivul pentru care am invitat-o pe Joy în emisiunea noastră
e legat de recuperarea mea, precum se știe părinții mei
erau dependenți,
nu am avut unde să stau până la o anumită vârstă.
Prima oară când am auzit de Joy Swift a fost prin intermediul
cărții pe care a scris-o, "Au murit cu toții, nu-i așa"
Citind pentru prima oară această carte, simțeam că
mi s-a dat permisiunea să îmi iert mama.
Știi ce vreau să spun?
Nu este vorba doar de oamenii care sunt prezentați
în cadrul emisiunii.
Mi s-a dat permisiunea să nu trăiesc cu această povară,
cu această neputință de a ierta, cu această furie,
cu atâtea resentimente care mă consumau.
Dumnezeu ne poate învăța cum să iertăm.
Slavă Lui!
Avem tendința să clasificăm păcatele, însă nu ar trebui
pentru că...
Când vine vorba de molestarea copiilor însă...
îl considerăm ca fiind un păcat major,
despre care nu vrem să vorbim, nu vrem să avem de-a face,
nici nu vrem să credem că Dumnezeu poate să ierte,
să accepte și să vindece pe cineva de acest păcat,
care e atât de împovărător pentru noi și de vreme ce noi
îl urâm atât de mult și Dumnezeu trebuie să îl urască.
Ascultând povestea precedentă, ne este demonstrat faptul că
Dumnezeu poate să ierte o astfel de persoană, să o iubească,
Chiar să o iubească.
...să o vindece.
Ceea ce mi se pare interesant în legătură cu iubirea pentru Wayne
este faptul că Dumnezeu îl adoră, iar el se bucură
de iertarea Lui și vrea să vorbească cu fiecare
pedofil în parte și să îl facă să înțeleagă bucuria
de care are parte în cadrul iertării și că Dumnezeu
a făcut lumină în întunericul pornirilor care obișnuiau
să îl placă, Dumnezeu a făcut lumină și că i-a insuflat
dorințe pure, sfinte, iar în încântarea lui vrea să spună
aceste lucruri și celorlalți pedofili.
Chiar și în această emisiune, pe care ne-a fost greu
să o realizăm, oamenii părăseau studioul, cei responsabili
cu filmatul, regizorul emisiunii și ceilalți implicați nu știau
ce să creadă în privința asta.
Chiar și aici, deși radia de încântare, a fost dificil.
Unele dintre subiectele propuse o să dure, dar realitatea
e una îmbucurătoare, așa că vă rog să nu îl judecați.
Dumnezeu încearcă să aducă vindecare în locurile întunecate
și trebuie să îi oferim șansa să facă acest lucru.
Când vin la biserică, acordați-le încrederea voastră,
și oferiți-le șansa să se vindece.
Și dacă Dumnezeu poate să îi ierte pe pedofili, sunt sigur că
poate să îi vindece și pe cei ca mine,
de vreme ce... lar asta e minunat.
Mai e un material pe care vreau să vi-l arăt.
Cartea "Pașii către Hristos" e transpusă pe parcursul
a mai multe emisiuni.
Prima emisiune își propune să stabilească cine este Dumnezeu,
cine e Hristos, să ne facă să înțelegem că fiecare are
o lecție de învățat și că ori de câte ori avem probleme
și avem nevoie de un salvator, el chiar există în persoana
lui Dumnezeu, care a creat lumea și a cărui Fiu a murit
pentru noi și căruia chiar îi pasă de noi.
Luând în considerare faptul că îi pasă de noi, pot spune că
toate acei pași își găsesc o justificare, credința
și acceptarea, îndrumarea în spiritul lui Hristos etc.
Când spun îndrumarea în acest spirit, îmi vine în minte
o persoană dependentă, care acum se află în proces de recuperare.
Se afla în recuperare de șapte zile.
Se duce să cumpere cereale pentru micul dejun,
nu se află într-o dispoziție prea bună, de vreme ce se afla
în recuperare de șapte zile, nu vroia să i se vorbească,
vroia doar să își facă liniștit cumpărăturile,
ia o cutie de cereale, însă puțin mai încolo vede altceva
ce i-ar plăcea să cumpere în locul cutiei de cereale,
pune cutia la loc, se duce de acolo, însă conștiința lui
îl spune: "asta nu e cutia de cereale".
"Și ce dacă?"
Nu a putut să scape de ea însă, așa că a trebuit să se întoarcă,
să ia o cutie cu cereale, să pună ce luase înainte
pe raftul potrivit.
Asta e ceea ce înseamnă să fii îndrumat în spiritul
lui Hristos. Unul dintre pașii de mijloc te îndrumă
în acest spirit, te învață cum să trăiești în acest spirit.
Ultima parte a cărții ne împărtășește ceea ce știm
despre cine este Dumnezeu.
E ca și când ajungi într-un loc și te gândești că Dumnezeu
e atât de incredibil, încât și pe măsură ce dai peste obstacole
în calea ta spre Dumnezeu, în procesul tău de recuperare,
pe măsură ce cazi, El are grijă să îți atenueze căderea.
De ce face asta?
De ce nu ne lasă să ne zdrobim de pământ
ca să ne învățăm lecția?
Pentru că El ne iubește.
În Romani 2:4 este precizat motivul pentru care
Dumnezeu procedează astfel, motivul pentru care Dumnezeu
nu se întoarce înverșunat împotriva noastră și
nu ne judecă constă în faptul că, în iubirea lui infinită,
El știe că ne-am împăcat deja cu El.
O să vorbim despre asta.
În altă emisiune, pe care vreau să o urmăriți, o să vorbim
despre oameni care îi ajută pe alții, ca să le spun așa.
E vorba de Leo Schrevan, un prieten de-al meu care e uimitor
și care ne va spune cum să dobândim putere, forță
pe drumul nostru.
Va fi prezent și Fa'asoa, un alt prieten care este nemaipomenit
și care a fost crescut de o familie care se ocupa
cu traficul de droguri.
Acum ne va învăța însă Evanghelia.
Am realizat o emisiune și pe tema cancerului,
implicând diferiți oameni afectați de cancer
în diferite feluri.
Haideți să urmărim să vedem ce părere aveți.
În primul rând vreau să îți zic că e o plăcere să fiu aici
și că apreciez foarte mult ceea ce faci.
Lucrurile își au începutul în 1926, când generația
adolescenților rebeli lua avânt.
Sunt din naștere violent, fără de control.
Am făcut alegeri neinspirate până la vârsta de 15 ani,
când mama a început să se roage pentru mine.
Imaginează-ți nimic mai mult, nimic mai puțin decât
o mamă care se roagă.
Toată lumea mă ironiza din cauza asta.
În fine, au apărut într-o zi la noi acasă doi indivizi care
ne-au amenințat timp de trei ore că ne omoară
Trebuie să spun mai întâi că tu și fratele tău erați
mereu puși pe glume, iar, când cei doi indivizi au apărut,
tu ai crezut că fratele tău...
Nu, aceea era prietena fratelui meu.
Fratele meu se căsătorise cu ea cu trei ore în urmă.
Era un individ pus pe glume mari.
Așa că acești doi indivizi au pătruns la noi în casă,
au zburat ușa în aer.
Ea a crezut că era o glumă, așa că s-a dus la unul
dintre cei doi tipi și a făcut așa.
Individul însă s-a răstit la ea: "țineți-vă gura, doamnă!"
I-a luat vreo zece minute până să își dea seama că
totul era adevărat, după care a leșinat.
A trebuit să trecem peste partea cu leșinul.
Dar așa a început totul.
Eu stăteam și mă gândeam că dacă ar fi să mor
în seara aceea, unde urma să ajung.
Știam că puteam să ajung în rai, asta era clar, așa că
mi-am dat seama că o să ajung în iad.
Nu era un sentiment tocmai plăcut.
Când ai 15 ani, nu te gândești la viață și la moarte.
Totul a durat vreo trei ore. În cele din urmă ne-au dus
în garaj și urmau să ne omoare, ne-au întins pe jos.
Ceea ce a fost uimitor a fost faptul că mama a început
să se roage cu voce tare, din în ce mai tare.
Indivizii încercau să o împuște.
"Tăceți din gură!"
Exact.
Ca să fie siguri că nu pot să apese pe trăgaci,
au încercat totuși de trei ori.
În aceeași noapte au mers să omoare alți oameni,
după ce ne-au lăsat pe noi în pace.
Dar ca să fiu sincer, în clipa aceea mi-am zis că
m- am săturat de viața asta, m- am săturat să mai fac
lucrurile în felul meu, trebuie să existe o altă cale mai bună.
A fost prima oară când l-am inclus pe Dumnezeu
în viața mea, la fel ca și Biblia.
Vă spun sincer că mi-a schimbat complet viața.
Cancerul părea atât de departe de mine, în sensul că
nu puteam concepe că aș putea fi o victimă a lui.
Mă număram printre acele prietene minunate care
spuneau cu cea mai bună intenție "Sharon, dacă pot să fac
ceva pentru a te ajuta... "
"Desigur. "
Dar nu am ajutat-o, pentru că nu m-a sunat si de vreme ce
nu m-a sunat, am presupus că totul era în regulă.
Te gândeai că are prieteni, oameni care o pot ajuta.
Are un soț și o fiică, însă în timpul zilei sunt la lucru,
respectiv școală, iar Sharon e singură acasă.
Nu m-am gândit cum e să fii într-o astfel de situație,
nu aveam nici cea mai mică idee.
Când am fost diagnosticată, ea a aflat lucrul acesta,
eu fiind o persoană foarte sociabilă, căreia îi place
să vorbească cu oamenii.
Știm cu toți cum e când aștepți să sune telefonul, sperând
că vei avea cu cine vorbi.
Am aceeași amintire de la vârsta de doi ani,
și anume că mă trezesc, câteodată în miezul nopții
e lumină puternică în jur, iar tatăl meu se ceartă cu mama,
după care vine și ia o piatră cam atât de mare.
Trebuie să vă imaginați peisajul. Acolo unde stăteam
era un spațiu deschis, nu aveam ferestre,
așa că dormeam protejați de plase de țânțari,
de formă triunghiulară, care trebuiau ținute pe pământ
ca să nu le ia vântul.
îl văd pe tatăl meu venind și luând una dintre acele pietre,
urlând la mama mea, care dormea, pentru că era obosită
și oricum era târziu, piatră cu care apoi îl zdrobește
fața mamei mele.
Aceasta e amintirea mea de la vârsta de doi ani.
E atât de traumatizantă încât și astăzi o mai țin minte
de parcă s-ar fi întâmplat ieri.
Pe măsură ce creșteam, de cele mai multe ori îmi vedeam
mama la spital, pentru că tatăl meu se îmbătase
noaptea precedentă sau se drogase
și o bătea pe mama.
Avea tot timpul cicatrici și vânătăi sau diferite fracturi.
În cadrul acestor interviuri, a fost dificil și să îi urmărim
și să îl ascultăm pe cei în cauza, de exemplu în interviul
pe tema cancerului.
Pastorul Mike a pierdut o fiică în vârstă de patru ani,
care suferea de cancer cerebral.
Eu nu știusem asta, înainte ca să o spună la televizor.
Nici nu știam cum să reacționez.
Sunt convinsă că pe măsură ce dezvăluim multe dintre
aceste lucruri, iar emisiunile ne țin cu sufletul la gură,
dar ne arată întotdeauna o cale de a privi aceste lucruri
și nu trebuie să uităm că există un Dumnezeu care e
alături de noi și ne ajută să trecem peste.
Diferența dintre a alege să te recuperezi sau nu e
însăși dorința de a avea o viață sau nu.
Oamenii de aici, implicați în propriile noastre producții,
au fost profund afectați.
La sfârșitul zilei erau în mod vizibil tulburați,
din cauza emoțiilor pe care le-au încercat,
din cauza manierei în care au fost dezbătute subiectele,
dar nu în ultimul rând, din cauza faptului că oamenii cărora li
s-a luat interviu, au avut de-a face cu "balaurul",
pe care l-au învins în cele din urmă,
au încetat să mai fie victime, iar acum sunt în vârf.
Aș putea să fiu într-o stare precară, fără de speranță,
în loc să fiu într-o stare precară și plin de speranță.
E posibil să ajungi așa oricum, măcar să îl ai pe Isus alături,
pentru că întotdeauna există speranță în El.
Acesta e unul din lucrurile pe care această emisiune
vrea să îl sublinieze: chiar dacă bâjbâi prin întuneric,
chiar dacă ai traversat o experiență neplăcută,
totuși, Isus te poate găsi, Isus te poate salva,
Isus te poate vindeca, Isus te poate lua așa cum ești și
transforma în cineva de nerecunoscut,
într-un creștin cu suflet frumos.
Rămâneți cu noi, luăm o pauză, după care revenim.
Povești uimitoare ale unor oameni prinși
în situații critice,
subiecte dezbătute, de maximă importanță
Sezonul complet al emisiunii "Celebrând viața în recuperare"
este acum disponibil pe DVD și puteți îl comanda
dacă sunați la redacție sau online la adresa afișată.
Găzduit de Cheri Peters, acest sezon are la bază principiile
cărții "Pașii către Hristos".
Convingeți-vă singuri cum Dumnezeu a schimbat
viețile celor condamnați, celor acuzați și a victimelor
unor fapte cumplite.
Vă asigur că nu vreți să ratați nici un moment al
acestor interviuri deosebite.
Vreau să vă mulțumesc foarte mult că mi-ați oferit șansa
să prezint aceste interviuri.
"Celebrând viața în recuperare" e una dintre emisiunile pe care
abia aștept să le văd, pentru că mă face să mă simt împlinită.
Pentru oamenii care se află în proces de recuperare
să fie o emisiune ce îl are în prim plan pe Dumnezeu,
o să le aducă informații, o să le insufle curaj, o să vadă
mulți oameni cu diferite dependențe, care și-au revenit
și care acum au o viață și care, stând pe picioarele lor,
ne spun "Nu credeam că o să poată depăși așa ceva",
"Credeam că aceste imagini pornografice o să fie
în mintea mea pentru tot restul vieții mele, dar nu e așa. "
Oamenii din cadrul bisericii vor spune la rândul lor:
"Știu ce să spun acestor oameni și a încetat să îmi mai fie
frică de oamenii care au avut un alt stil de viață. "
Sunt atât de încântată de această emisiune.
Vreau să vă spun că am creat această emisiune
din motive personale; tatăl meu a murit cu puțin timp în urmă
din cauza dependenței de heroină.
Îmi amintesc că în acea perioadă am primit un telefon de la
sora mea, care m-a anunțat de moartea tatălui meu.
Ea știa că practic nu l-am văzut niciodată, pentru că
începuse să abuzeze de mine de la vârsta de trei luni.
Era o relație foarte dificilă, iar în viața lui nimic
nu era în ordine.
Mi-ar fi plăcut să mă fi împăcat cu el, mi-ar fi plăcut
să-L fi întâlnit pe Dumnezeu, să fi avut parte de
bucurie în viața lui.
Îmi amintesc că plângeam odată întrebându-L pe Dumnezeu
de ce mă simțeam atât de rău, de ce mă consuma
pe dinăuntru suferința, când nimic din toate acestea
nu i se întâmplase și lui.
A murit într-un mod deplorabil într-un imobil unde
traficul de droguri era la el acasă, avea doar 48 kg,
unghiile și părul îl erau crescute în exces.
Dumnezeu mi-a spus odată, în timp ce mă rugam,
prin Duhului Sfânt că
suferă pentru fiecare muritor care moare în dependența lui
în afara unei comuniuni cu El.
Nu-mi venea să cred.
Am simțit astfel pe pielea mea puținul din suferința lui
Dumnezeu pentru fiecare dintre noi care moare din cauza
problemelor pe care le avem.
Precum a spus și El.. a 5718 "Îți cunosc toate problemele
și vreau să te vindec, mă bucură faptul că pot să te ajut,
nu trebuie să mori sub povara problemelor tale".
Vreau să spun Bisericii că e nevoie să spunem
acest lucru de pe acoperișul celei mai înalte clădiri.
Dumnezeu nu vrea ca noi să murim sub povara problemelor noastre.
"Celebrând viața în recuperare" e o emisiune deosebită.
Ne vedem data viitoare.
Până atunci aduceți-vă aminte că Dumnezeu vă iubește nespus.