"Cărările Adolescenților"
Salut! Nu o sa va vina sa credeți, tocmai am fost jos în loja
și am auzit pe cineva vorbind despre
tratamentul lor chimioterapeutic
și lucrurile cu care se confrunta având acest tip de cancer
m-a făcut sa mă gândesc la tine și știi ce, niciodată nu am auzit
despre ce s-a întâmplat, dar în timp ce ascultam povestirea,
m-a făcut sa vin sus și sa spun
sa te întreb ce s-a întâmplat și sa ne povestești.
Aveam 17 ani și mă pregăteam pentru ultimul an de liceu,
și principala mea preocupare erau petrecerile.
Doar un an ușor de liceu, ore ușoare,
M-am întors, am fost implicată alături de biserica.
Am fost creștina de la 8 ani, și totuși nu am avut
o relație cu Isus deloc, și m-am întors cu grupul meu
dintr-o excursie de vara în Mexic și eram foarte obosita
și stăteam acasă foarte mult asta nu era normal pentru mine
Eram o persoana care era plecată pentru câteva zile
și doar verificam ce fac părinții
le spuneam ce făceam și stăteam acasă mult mai mult,
și dormeam cam 16 ore pe zi, aveam, părinții mei
aveau casa cu etaj, aveau trepte în casa,
urcam sus, eram obosita și trebuia sa stau jos
sa mă odihnesc și vânătăile au început sa apară în locuri diferite
pe corpul meu și mama mea a sugerat ca trebuie sa mergem
la doctor sa vedem ce se întâmpla.
Am fost și ne-a spus că nu crede ca e ceva în neregula dar totuși
hai sa iți facem o analiza a sângelui la spital și vom vedea
și astfel am fost, următorul lucru care l-am făcut am fost
la spital, mi-am făcut analizele și ne-am întors acasă,
locuim la 5 min de spital și am adormit
în camera părinților și primul lucru care l-am văzut
când m-am trezit, era mama mea, stătea în picioare lângă mine
avea parca lacrimi în ochi și mi-am dat seama ca ceva este
în neregula, m-am uitat la ea și mi-a spus ca trebuie
sa mă trezesc deoarece trebuie sa mergem la spital.
și am început sa mă încalț crezând ca doar
mergem pana în capătul străzii la spital
și mi-a spus ca trebuie sa îmi fac bagajul pentru ca avem de mers
trei ore pana la spitalul din Utah era principalul spital pentru copii
și atunci mi-am dat seama ca ceva este în neregula,
pentru ca aveam de condus, și nu puteam sa ne ducem
tot la spitalul din apropiere și era totuși un spital
recunoscut, nu puteai tocmai sa te plimbi prin el,
M-am uitat la mama și întrebarea care mi-a trecut
prin cap a fost: Voi muri?
Ai întrebat-o asta?
Da...doar am spus: Voi muri?
Am știut ca mama nu va spune Nu doar
sa mă consoleze, dar am știut ca îmi va spune ce știe
Ea nu poate spune doar Da sau Nu
Eram foarte speriată, Am început sa plâng și mă gândeam
Ca nu pot sa mor și atunci l-a sunat pe tata la lucru
sa ii spună ca noi sa ne putem îndrepta spre spital
Atunci ea mi-a zis ce i-au spus doctorii ca ori am
un fel de anemie, ori am leucemie.
Așa că timp de 3 ore mergeam într-un microbuz spre Salt Lake
Mi-a trecut prin minte cum a fost viata mea, ce am făcut.
Știam despre Isus și știam de la ora noastră
diferite ore duminica, ca avem un scop
în viata și asta m-a făcut sa mă întreb care e
scopul meu, ce am făcut și m-am gândit ca am pierdut
mult timp din viata și eram aproape de moarte.
și nu puteam face nimic în privința asta. Apoi am ajuns
la spital și primul lucru care l-am văzut când ușile spitalului
s-au deschis au fost niște copii mici care erau cheli
și erau plimbați prin apropiere și trăgeau ceva cu ei
și aveau cutii pentru medicamente
și m-am gândit că sunt bolnavă și obosita dar
nu sunt eu aceasta. Eu nu sunt așa bolnavă
Așadar te-ai gândit ca nu poate fi așa rau.
Da, pentru ca ei erau cheli și eu eram doar obosita
Eu am gripa, sau ceva, doar ca nu am pus accent pe
acel ceva care era ceva rau înăuntru. Așa că au început
sa facă diferite teste, și cred ca a doua zi, prietenii mei
patru dintre cei mai apropriați prieteni au venit la spital
și au stat cu mine și părinții mei erau acolo
și doctorul a intrat și a spus ca are diagnosticul, a spus
Asta am găsit, ai leucemie.
și apoi,chiar după ce a spus asta s-a îndreptat spre
ceea ce ei numesc "hărți rutiere" și acolo sunt diferite terapii
care poți sa le faci spre exemplu poți sa faci tipul asta de chimio
și apoi acesta și acesta, doar diferite lucruri și opțiuni pe
care le aveam, pe care ei puteau sa înceapă sa mi le facă
Bun! Deci nu numai a intrat și a spus: Asta vom face!
Te-a lăsat sa alegi?
Da, Cred ca au fost cam 8 opțiuni diferite
și nu se uita la părinții mei, se uita la mine
și mă întreba ce vroiam sa fac.
și eu cred ca am verificat după ce a spus
Ai leucemie, eu mă gândeam voi muri
și chiar nu eram atenta la ce spunea
Eu tot mă gândeam ce voi face și el a început sa îmi
explice: asta a funcționat de atâtea ori,
acesta a eșuat de atâtea ori și am stiut ca mama mea
avea sa spună: "Bine Doamne ce vom face?"
Deoarece mama este o femeie credincioasa
și e o persoana pe care o întreb de multe ori pentru
indicații, deoarece știu ca va verifica
ca va aștepta și va vedea ce spune D-zeu
O întrebare, când ești într-o situație ca aceasta
tu chiar o întrebi pe mama ta,
Ca și cum ai întreba-o:
Pot sa ies în oraș weekend-ul asta?
Da, cred ca m-aș uita...gândul meu era, uită-te la D-zeu
pentru deciziile importante sau pentru lucrurile serioase care
se întâmpla sau ceva asemănător Eu iau oarecum deciziile mele
și fac alegerile proprii. Dar am stiut ca
trebuia sa fie un răspuns corect și am vrut sa aflu
care este dar nu am stiut. Așa ca ei mi-au propus
un tratament care de abia îl descoperiseră, l-au folosit doar
cu doua săptămâni înainte de a afla ca sunt bolnavă
Pana atunci au spus multe despre el și apoi sau oprit
și au spus ca dacă il aleg pe acesta, vor vedea în
ce stadiu mă aflu într-un anumit punct și vor continua de acolo,
și nu l-au mai folosit la nimeni înainte și eu am rămas..
Bine nu il facem pe acesta, și imediat l-am eliminat
și apoi m-am uitat la mama, și ea a spus:
Cred ca trebuie sa il facem pe acesta
Acela pe care l-ai eliminat?
Da. Și am spus: Mamă, mai verifică o dată: A spus el asta?
Acela pe care nimeni nu îl mai urmase. Nimeni nu il face
Ea doar a simțit în acest fel. S-a uitat la tatăl meu
Iar tata a zis: Bine, hai să-l facem pe acesta
Așa am început luând niște pastile
De trei ori pe zi și aceste pastile chiar m-au
adus într-o eliberare unde ei nu puteau, s-au uitat la
celulele mele, acolo îți dai seama dacă e ceva în neregula,
E modul în care sunt așezate celulele și au spus ca sunt
într-o eliberare și ca aș putea sa mă întorc și sa încep
primele 2 săptămâni din ultimul an sa lucrez cat pot și
sa mă întorc la spital sa încep primul tratament
chimioterapeutic.
și ei au vrut sa fac chimio ca o măsură de siguranță
în caz că...și în gândul meu la început mă gândeam,
doar în caz că..., vrei sa îmi cadă părul doar în caz că...?
Nu am înțeles la început Dar trebuia sa merg acasă
și sa încep primele 2 săptămâni din ultimul an de liceu.
Nu știu cum gândiți, dar eu încerc sa îmi imaginez dacă cineva
mi-ar spune ca am leucemie și ca trebuie sa fac chimioterapie
m-aș putea sa mă concentrez asupra scolii, cum ai făcut asta?
Cum te-ai putut întoarce și sa spui: Da sunt bine
A fost diferit, pentru ca, primul lucru care l-am spus,
când m-am întors la profesorii mei a fost ca, am nevoie de cat
mai multa munca deoarece am cancer, am leucemie și eram
tipul de persoana care are face glume despre așa ceva
și profesorii mei spuneau ceva de genul: Da, sigur că da.
Însă le-am spus: Serios, chiar am
Atunci fețele lor s-au schimbat. Deci a fost diferit
Apoi la început anului școlar e ca și cum nu ai fi la scoală
totul este nou, se întâmplă diferite lucruri, dar
era diferit. Am fost acolo doar pentru câteva săptămâni
apoi eram în drum spre...înainte sa plec eram în camera mea.
Am crescut, știi, te rogi pentru mâncare
te rogi, Doamne binecuvintează aceasta zi sau lucruri dintr-astea
Stăteam în camera mea și mă gândeam ca aceasta e prima
conversație pe care îmi amintesc să o fi avut cu D-zeu
ca o conversație și am spus: Nu știu dacă voi muri
Mă pot întoarce fac terapie vin înapoi ar putea
sa nu funcționeze toate aceste lucruri s-ar putea întâmpla
Am stat acolo și am zis: Vreau sa știu dacă voi muri
Mă face sa plang, e atât de trist pentru mine este
un lucru incredibil,
Îmi aduc aminte auzindu-l pe D-zeu spunând, nu îmi aduc
aminte vocea Lui ca era una pe care nu o puteai auzi dar L-am
auzit spunând: Vreau sa citești Cartea lui Iosua, sa citești
cate un capitol în fiecare zi și la sfârșit vei fi vindecată
Iosua?
Da, și nici nu știam unde e Iosua în Biblie
Nu știam câte cărți sunt speram sa fie
vreo doua și am căutat Biblia am găsit una veche
a fratelui meu, el nu a folosit-o niciodată, erau 66 capitole
și din acel moment am simtit o pace
care nu o pot explica, prin orice ar trebui sa trec
sau orice s-ar întâmpla va fi bine
pentru ca a 66-a zi va veni.
E ca și când ai întrebări fara răspuns, deoarece
te îngrijorează ca nu știi răspunsul, și în ziua când il vei
ști e mai ușor sa te concentrezi și sa mergi mai departe
Eram concertată total asupra zilei 66 și m-am întors
și am început chimoterapia și asistentele mele ii spuneau mamei
Nu înțeleg, e atât de calma
Mă trezeam și cea mai buna prietena a mea Cristina era acolo
destul de mult cat timp am stat eu era și ea
în spital cu mine și spuneam glume când intra asistenta
și inca aveam parul și toate celelalte.
Prima data când am făcut chimio, aveam parul,
asistenta care intra în salon, prietena mea Cristina fiind în pat
eu stăteam pe scaun și asistenta care intra
Cu trusa pentru sânge, obișnuia sa vina
sa ia sânge,
și spunea: Care e Karen? și eu arătam spre ea
Nu, nu, nu sunt eu...
Deci au fost multe momente în care ori râdeam mult
ori era mai greu și familia mea e
tipul de familie, în care se rade mult.
În Biblie spune ca rasul e cel mai bun medicament
Când ni se întâmplă ceva și putem rade
Și eu mă gândesc la asta când ai spus toate aceste lucruri pe care
D-zeu le spune despre prețuire Prețuiește-Mă în orice situație
Poate suna incredibil pentru tine dar prețuiește-Mă
oricând, și mă întreb dacă este ceva, vreau sa spun,cred ca
D-zeu știe că așa ne vindecăm
Da după al 2-lea tratament chimioterapeutic am trecut
prin asta de 2 ori
Te-ai îmbolnăvit?
Da. Prima data nu. Am fost bine
apoi a 2-a oară a fost rau. și m-am simtit ca...
senzația aceea înainte de a vomita
m-am simtit așa o zi întreagă a fost cam ciudat nu m-am
simțit prea bine
Așadar, ți-ai pierdut parul a doua oară?
Da a doua oară l-am pierdut și obișnuiam sa mă trezesc
în fiecare dimineața sa mă trag de el un pic, sa vad
dacă nu cade, și spuneam: Nu, inca sta acolo
Glumeam și eu. Iar când a căzut
eram în orașul natal în Pocatillo,
Eram într-un spital acolo și mama mea era acasă
după ceva, nu mai știu ce și tata era la serviciu,
eu stăteam acolo și parul tot cădea
și am umplut cam 2 pubele de gunoi pline cu par
Mă gândeam continuu ca va fi sfârșitul vieții mele
Pierzându-mi parul m-am gândit cat de rau
poate fi fiind cheala și eram atât de... Mama mea
a intrat pe usa când făceam asta și pot sa spun că se gândea:
Bine, cum sa reacționez nu știu cum se simte
și a spus: Te simți bine? Eu i-am răspuns: Da.
Eram...nu pot sa explic... Mă trăgeam de par
și eram bine, era totul ca...
Mă tot gândesc, erai bine pentru ca erai liniștită?
Știai ca D-zeu deține controlul
Da. Cred ca...
În cazul meu, mă gândesc că m-aș simți isterica,
Aș fi ceva de genul, întinsă pe podea dând din picioare spunând
Nu știu ce sa fac! Nu știu cum sa fac!
Pentru mine, când am auzit asta sunt uimită ca,
Doar gândul ca îți smulgi parul
și sa umpli pungile cu el...
Mă gândesc ca știu cum D-zeu vorbește despre pacea care trece
peste toate înțelegerile, Vreau sa spun
ca așa aș reacționa și eu M-aș speria.
Parul e în mâinile mele și nu pe cap
și eu nu aveam nici o problema cu asta
și am fost și am continuat chimoterapia am trecut peste asta
și citeam Scripturile la momentul potrivit
citeam capitolele pentru ca așa trebuia
de fiecare data când adormeam, mă trezeam și îmi aminteam
ca nu am citit și mă grăbeam sa citesc
Nu auzeam ce îmi spune D-zeu, dar aflam
citind cartea și chiar din primul capitol
este vorba despre o femeie care își pierde parul
Era incredibil cum D-zeu vorbea cu mine prin
acea carte, dar nu il vedeam, nu il auzeam deloc
și totuși...
Il iubesc pe D-zeu, iubesc cum face aceste lucruri.
Da, și totuși a 66-a zi s-a întâmplat să pice în acea zi
în care... trebuia sa ajung
într-un punct și apoi sa vadă în ce stadiu sunt pentru
a ști dacă trebuie continuat tratamentul, ziua 66 era acea zi
în acea zi am avut un test de măduvă programat
acel test în care îți dai seama dacă mai este acolo sau nu
Așadar mi-au făcut testul și nu era acolo,
au spus ca trebuie sa mă supravegheze câteva zile
înainte de a mă întoarce acasă. Stăteam acolo și mă gândeam:
Doamne ce fac acum? Am terminat de citit Iosua
ce sa fac? Și am simtit ca a spus sa continui sa citesc
cartea lui Ieremia, și am spus: Bine. Eram doar curioasa
cate zile trebuie sa aștept în comparație cu cate capitole
erau în Cartea lui Ieremia, și totuși nu știu
cate capitole sunt în Cartea lui Ieremia,
dar în Biblia din care citeam, cred ca sunt
aproximativ 17 capitole, restul din Cartea lui Ieremia,
nu erau acolo, cam atâtea zile a trebuit sa aștept
pana sa îmi spun ca pot pleca acasă.
Apoi nu am mai avut nicio problema de atunci
Nu ai mai avut nicio problema de atunci?
Ai fost ținută o vreme sub observație?
Da, la început era odată la câteva săptămâni
apoi odată la 6 luni apoi odată pe an,
și acum odată la 5 ani
Este uimitor cum lucrează D-zeu
E incredibil.
Așadar cum a fost Ieremia, pentru ca ai spus ca te-ai întors
nu Ieremia ci Iosua, te-ai întors și te-ai mai uitat
inca o data?
Cred ca învățătura pe care am înțeles-o din carte și motivele
este ca am avut leucemie, nu pentru faptul ca D-zeu a spus:
Uite la ea! Este un copil rau am sa ii dau leucemie,
dar cred ca D-zeu a văzut ce se întâmplă
cu viata mea și a vrut sa îmi atragă atenția și a folosit-o.
Vreau sa spun ca nu îmi trăiam viața deloc dedicată lui D-zeu
Nu Il includeam deloc în deciziile mele
sau în orice făceam și cred ca spunea: Salut!
și mi-a captat atenția, sunt recunoscătoare ca am trecut prin
acea experiență.
Vreau sa te întreb ceva Eu cred ca...
Am auzit la oameni spunând Sunt recunoscător
ca viata mea e diferită acum că El mi-a atras atenția
Poți sa ne vorbești despre asta putin?
Da, vreau sa spun ca acum fac acte de caritate
Fac parte din organizația numita: "Tineret pentru misiune"
Iar dacă mă întrebai acum 4 ani
dacă voi face vreodată astfel de activități, era ultimul gând
pe care îl aveam în minte. Totuși de când m-am implicat,
viata mea nu a mai fost la fel. Am călătorit în jurul lumii
și am ajuns sa vad diferite persoane, am fost capabila
sa pot împărtăși cu alți oameni ce a făcut D-zeu în viata mea
și ce fac, am văzut viata oamenilor schimbându-se
cu ajutorul la ce facem sau cum D-zeu ne folosește
Toată viata mea este diferită.
Pot sa îmi imaginez dacă eu m-aș confrunta cu ceva
despre care aș crede ca e imposibil sa scap
pentru ca, prin ce ai trecut știi ca
D-zeu răspunde la rugăciuni și ca este lângă tine, pentru mine
ar fi credibil, e ceva personal am trecut prin asta
Am văzut puterea lui D-zeu și puterea Sa de a vindeca
Vreau sa spun ca e uimitor sa vezi diferența dintre fetele oamenilor
când, spre exemplu cineva are cancer
sau cineva care are nevoie de credință
sau au nevoie de ceva de care sa se prindă, poți sa le împărtășești
povestea ta, sau poți sa le spui ce ai văzut
prin ce ai trecut. Fiind doar capabil sa dai
astfel de speranța cuiva Merita.
Ai citit vreodată pasajul meu favorit?
E din Apocalipsă, cred ca e 11:12 sau 12:11
unde vorbește despre: "ii vor ști prin credința lor
în Isus și prin mărturiile lor." Ai citit asta vreodată?
Prima data când am citit asta m-a făcut sa mă gândesc,
ca mărturisirile noastre, pentru ca acum aș putea sa citesc sute de
miracole din Biblie și nu aș fi atât de cuprinsă de venerație ca
și când cineva spune asta mi sa întâmplat acum 4 ani mi-a căzut
parul și chiar l-am înțeles pe D-zeu și am fost implicată în
toate astea. Pentru mine o face sa para real faptul ca
spui: Il cunosc pe D-zeu am trecut prin astea și nu e
o poveste care am citit-o undeva
E uimitor!
Când faci chimioterapie Am auzit ca e ca un
venin, adevărat?
Deci ei te îmbolnăvesc ca sa te faci bine. E cam ciudat.
Da. E ca și cum ar omora binele odată cu raul,
trece prin corpul tau și omoară,
adică așa au spus ei: Omoară toate celulele care cresc repede
de asta îți cade parul, pentru ca e o celula care creste repede
și așa trebuie sa omoare tot
Te-a durut când ți-ai smuls parul ai simtit ceva?
A fost, cum sa spun...
Eu m-am tras de par de câteva ori îmi aduc aminte omorându-l
și a trebuit să-l smulg eram în dus și mi-am
smuls parul și am spus: Bine e momentul
sa il tai pentru ca e mort Vreau sa spun..
Știu cat de ușor e de smuls era pe cap
și apoi era în mana.
Cred ca era mort și așa nu doare.
Ai fost amuzant: "M-am tras de par de câteva ori"
Ce? Serios? Asta e o poveste în sine, cred.
Dar știu ca nu-i nimic ce se poate compara
cu leucemia.
Dar e destul de înfricoșător și dramatic pentru mine sa îmi
vad parul căzând.
În cazul meu, eu mă confrunt cu probleme de vanitate
Ai avut astfel de probleme?
Da.Vreau sa spun că ceea ce s-a întâmplat în viata mea
le-a adus la suprafață. Adică mama mea
obișnuia sa mă trimită la cutia poștală sa aduc scrisorile
dimineața, iar eu spuneam: Mama nu am făcut dus
nu sunt machiata și eram bolnavă
defapt eram bolnavă și greșeam, dar...
Dar nu știai asta atunci, Doar așa erau lucrurile.
M-am confruntat cu multe Ce vor crede oamenii?
Exact după ce s-a terminat a 66-a zi
și am trecut prin zilele acele, tot mi-a rams jumătate din
ultimul an de liceu. Apoi a trebuit să mă confrunt cu...
Ce va spune lumea la scoală? Cum vor fi prietenii mei?
și...
Pentru ca te-ai întors la scoală fara par?
Fara peruca sau ceva, doar te-ai întors la scoală?
Îmi era frica sa port peruca deoarece am crezut
ca cineva va face glume pe seama asta și ca îmi va trage peruca
Nu puteam suporta asta. Am purtat pălării iar lumea era
incredibila, chiar au fost, s-au purtat și
m-au tratat exact ca
în primii ani de liceu. A fost exact ce am vrut
Nu vroiam ca cineva sa mă trateze ca și cum aș fi speciala
sau sa fie atenți în jurul meu...
Ai avut prieteni adevărați
Da. Am fost cu adevărat impresionată și am știut ca
prietenii pe care ii aveam erau prieteni adevărați. A fost bine
E un lucru interesant de discutat pentru ca eu
nu am stiut niciodată ce sa ii spun unei persoane care trece
printr-o perioada grea.
Ce spui sau ce faci? Dacă eu aș fi prietena ta
merg spre tine și spun: Cancer? Nu-mi vine sa cred ca ai cancer.
Sau nici nu menționez despre asta
Cred ca e bine sa te comporți normal și dacă ai întrebări
sa nu-ți fie frica sa întrebi, Eu îmi apreciez sinceritatea
prietenilor mei întrebând: Ești bine? Nu te superi dacă
vorbim despre asta? Vreau sa spun că reacția
normala pentru majoritatea oamenilor ar fi în regula
Fără a încerca să fii diferit.
Deoarece îți vine sa plângi uneori, sau...
Tin la tine, ești prietenul meu, asta mă sperie
Da, știu ca fratele meu, cat timp eu eram în spital
a venit și m-a văzut doar de câteva ori și mama mea mi-a spus
deoarece ii era greu sa mă vadă știi tu
în spital și am înțeles asta
Am înțeles ca nu putea fi acolo în fiecare zi
doar pentru ca ii era greu
Deoarece e fratele tau tine mult la tine.
Când ai fost prima data ca misionar
Ți-a plăcut sau doar ai fost pentru că trebuia?
Am fost cu intenția ca voi învăța ceva mai mult
despre D-zeu, nu mă voi întoarce acasă și nu le voi
spune prietenilor despre El. Nu voi deveni un creștin fanatic
Am fost și D-zeu mi-a schimbat
viata în totalitate. Aveam o noua perspectivă, ca viata mea nu e
pentru Karen, nu era pentru ceea ce vroiam eu, dar aveam un scop
și aveam un motiv pentru care trăiam și exista un motiv pentru
care am avut a doua șansă, atunci am început sa mă gândesc
Bine, am timp, am o zi întreagă în față
Ce voi face? Și astfel puteam probabil
După al doilea curs pe care l-am făcut, sunt diferite
cursuri, dar eu am decis definitiv: Doamne,
am viață datorită ție, ce vrei sa fac cu ea?
Am mers mai departe și mi-a pus aceeași întrebare
in continuu iar El îmi dădea altceva nou de făcut și apoi
ajungeam la sfârșitul acelei luni și apoi totul va fi bine
Ce fac acum? Dar El e întotdeauna pregătit
Întotdeauna avea ceva nou pentru mine de făcut, deci...
Cred ca, spune-mi dacă e adevărat pentru tine, dar eu cred ca
când am învățat sa fac acte de caritate sau sa încerc sa fac
ceea ce îmi da D-zeu în fiecare zi,
viata mea a devenit atât de incitanta, e acel simt
când nu am nicio idee despre ce se va întâmplă maine
dar știu ca va fi ceva bun, ca va fi miraculos
Știu ca voi vedea miracole. Și știind asta
Nu cred ca am simtit vreodată Cum de niciodată nu am
ieșit în fata sa spun: Doamne, te rog lasă-mă
sa fac ceva pentru Tine.
Lasă-mă sa vad puterea a ceea ce faci
Da, cred ca fiecare decizie care o iau fata de D-zeu
fiecare decizie pe care o iau pentru a mă supune
viata continua sa fie mai buna și totuși sunt momente grele
și lucruri grele, ca atunci când am fost în India și am locuit
acolo 6 luni, și asta a fost greu dar m-am gândit la asta acum
și niciodată nu voi regreta asta deoarece știu ca m-am maturizat
atât de mult din acele momente și vreau sa spun ca niciodată nu e
o decizie greșită sa te supui și sa faci ce îți cere D-zeu.
Îți mulțumesc ca ai împărtășit povestea cu noi, a fost uimitor
Mă gândesc la D-zeu spunând: Orice s-ar întâmpla
Te iubesc și vreau sa fii implicat într-o
relație cu Mine și El va lucra cu oricine este pe
farfuria noastră într-un fel, sa ne facă sa vedem asta.
Îmi place ideea sau îmi place faptul ca ai
menționat asta, deoarece anul trecut am fost
într-o excursie misionară în Los Angeles și am luat
125 de adolescenți în L.A. sa lucreze la misiuni de salvare
În cadrul acestei misiuni când m-am uitat în jur și
am văzut lume care chiar prindea viata. Prindeau viata
lucrând cu diferiți oameni, la adăpost, la centre de prim ajutor
și am fost la cantină și am împachetat mâncarea,
și cred ca orice ar trebui sa ne indemne
pentru a ajuta, cred ca sunt recunoscătoare
pentru ce face D-zeu pentru noi și vreau sa spun
Mulțumesc ca ați fost alături de noi la: "Cărările Adolescenților"
și țineți minte: Când sunteți în mijlocul unei situații
pe care nu o înțelegeți, în care nu sunteți sigur
ce se întâmplă sau dacă o vei rezolva vreodată
sau dacă se va îmbunătăți vreo data țineți minte ca D-zeu aude.
El deține controlul, este implicat în viata voastră,
și apoi mulțumiți-I și ajutați pe altcineva care are nevoie
de un mesaj asemănător, de credința asemănătoare
și împărțiți asta cu ei. Va mulțumesc ca ați fost
alături de noi la: "Cărările Adolescenților"