Cărările tinerilor
cu Cheri Peters
Bună!
Ce-i nou? Despre ce vorbiți?
Oh, tocmai vorbeam despre relații și în special
cea mai importantă, cu Dumnezeu.
Oh! Cu tot trecutul meu, am fost pe străzi 10 ani
iar când l-am întâlnit pe D-zeu, mi-am petrecut toată viața
căutând o relație bună și onestă, cineva căruia să îi pese de mine
și să mă iubească și nu am putut, nu am găsit asta
niciunde. De fapt părinții mei erau de 14 și 16 ani.
Voi băieți sunteți mai în vârstă?
Da.
Părinții mei aveau 14 și 16 ani și eu eram al doilea copil.
Și ei nu au știut cum să iubească sau să dăruiască și
când l-am găsit pe D-zeu și El m-a găsit pe mine, am înțeles
ce este dragostea și cine era EL, îmi doream o relație așa de tare,
și nu știam cum să fac asta. Adică chiar nu știam cum
să o fac. Dar știam că o vreau. Are asta
sens? Parcă știam că vreau asta.
Dar nu știam cum. Are cineva idei
despre cum se construiește o relație cu Dumnezeu?
Eu am fost și am crescută într-o familie creștină,
părinții mei nu au fost divorțați niciodată,
și cred că este ușor să te rogi și să ceri ajutor când ai nevoie
de ceva, da pentru pur și simplu lucrurile de zi cu zi când
nu ai nevoie de nimic, găsesc destul de greu timp
pentru a mă ruga și eu mă gândesc că e foarte important.
Să ții mereu legătura
Da.
Părinții mei sunt divorțați și e important pentru mine să am
o relație cu Dumnezeu. Atunci când părinții mei
au divorțat, eu doar mă rugam LUI și mă uitam peste versetele
din Biblie și încercam să ma simt mai bine.
Și chiar m-a ajutat.
Am o prietenă, ai căror părinți, recent, de fapt nu recent,
acum un an au divorțat și mă gândesc că după tot ce aveau
au divorțat, ea de fapt chiar îl învinovățea pe Dumnezeu,
și doar se îndepărta din ce în ce mai mult.
Cred ca uneori, de fapt când mă gândesc la o relație,
cred că, în special fiind singur cu Dumnezeu,
tindem să separăm relațiile noastre cu oamenii,
și cu Dumnezeu, ca și cum ne-am la El diferit și cred
ca este important că am învățat exact modul
în care ne construim relațiile cu oamenii, vorbim cu ei
zilnic, sau mergem și stăm cu ei, sau vorbim
cu ei și realizăm cine sunt de fapt și ce
sunt de fapt, și așa e mai ușor pentru mine să văd
astfel relația mea cu Dumnezeu. În loc să mă concentrez pe
faptul că El este creatorul universului și că El
mai bine îl aduci la acest nivel.
Da, l-aș putea aduce la același nivel cu mine.
Da.
Ai punctat bine. A fost chiar amuzant la început când
l-am întâlnit pe Dumnezeu și am intrat într-o relație creștină
am mers la o biserică creștină la o întâlnire creștină,
și aș asculta pe cineva rugându-se și m-am gândit: Deci, așa se face!
Și atunci, m-am pus în genunchi și am zis:
Draga Tată... A fost tare amuzant, deoarece
pe urmă m-am gândit că ar trebui să mă simt mai bine acum,
și a fost așa formal și am fost chiar îngrijorat de cum să
spun, chiar am folosit un TRDB, pentru prima dată în viața mea.
Te rog, dă-mi binecuvântarea și nu știam ce
înseamnă de fapt.
Dacă vorbești cu el ca și cum, ai vorbi cu oricare altul
este mult mai ușor și El încă te ascultă, indiferent
că-i vorbești din când în când sau că
folosești cuvinte mari și sofisticate sau ceva asemănător.
Am fost uimit de asta. Gândeam că așa trebuie să fie
calea cea dreaptă.
Îți vorbește ca și când ai fii cel mai bun prieten al LUI.
Și asta cauți și tu, atunci când cauți să ai
o relație cu cineva fie fata sau băiat,
sau prietena ta,adică, cauți oameni care sunt reali
adică îi cauți pentru ceea ce sunt cu adevărat,Dumnezeu este
este categoric pe același drum cu tine, El vrea să fii
de adevărat cu El, cum de altfel cu adevărat simți.
Da, nu trebuie să te îngrijorezi că El te trădează
sau că,
da.
Este super.
Cred că un lucru interesant, despre,despre rugăciune
Îmi amintesc că am mers într-o excursie la LA, o misiune,
și îmi amintesc, că unul dintre predicatorii noștri vorbea despre
rugăciune și că nu este necesar să o facem în modul tradițional
punându-ne în genunchi împreunând mâinile și închizând
ochii, dar uitându-ne în sus și vorbind cu El
ca și când ai vorbi, ca și cum ai spune,ai vorbi cu
prietenii, dar numai ce am aflat că dacă numai privesc în sus
este diferit, decât privitul în jos, m-am simțit ca vorbind
cu El.M.am simțit respectat. Nu este ca și cum l-aș dezonora
pe El făcând asta. Dar mă simt ca și,
cum se uită EL în jos la mine și este super.
Am spus că îmi amintesc că o dată mă uitam în sus și
să-L ating, era ca și cum voiam, de fapt
să ating ceva care să îi dea sens lipsei lui reale.
Și cred că atunci am avut un sentiment că era real
și că de fapt mă uitam la Dumnezeu.
Una dintre cele mai pure dăți în care m-am rugat, cred că a fost
când eram într-o pauză sau ceva asemănător la școală,
și stăteam întins pe spate,
și mă uitam la cer. Și am simtit că deși nu ziceam
nimic, mă rugam la Dumnezeu doar uitându-mă în sus
către cer, întins pe spate. Probabil au fost cele mai
calde sentimente.
Doar pace.
Incredibil.
Știți, uneori mă gândesc la cât de mare acest univers
este, de parca n-ar fi acolo, nu este nici un sfârșit și dacă
ar fi un început, că ceea ce a fost mai înainte ar fi începutul
și că atunci când voi merge în Rai vreau doar să
să ii spun lui Dumnezeu că
acesta e cel mai profund sentiment să știi că mergi acolo,
vei știi totul, poți să Îl întrebi orice vrei
Cred că este super.
Câteodată când luam ore și ne învățau
despre rugăciune și vorbeau despre cum să găsești acel
loc al relației, știi, ca și cum I-ai
vorbi în față. Și ne-au spus că într-un moment când
ești doar tu singur,rugându-te, pune un scaun în fata
ta și comportă-te ca și când Dumnezeu șade în acel
scaun, și Îl privești în față și Îi vorbești.
Și m-am gândit că este de-a dreptul stupid, de ce aș
vrea să fac asta? Și am făcut-o, am încercat, a fost ca și cum
era acolo și eu vorbeam cu El,
ca și cum vorbesc cu mama sau vorbesc cu un prieten,
Măcar te gândești la asta acum. Cred ca m-ar face
agitat. Adică te gândești la Dumnezeu, Creatorul Universului
șezând și privindu-te în ochi, n-aș știi ce să
zic. Doar stând pe scaun, imaginați-vă pe cineva șezând
acolo, pe mine m-ar agita.
Îmi amintește de o poveste, pe care am trăit-o, eram la
biserica într-o zi și ascultam pe cineva vorbind despre
ce este un Creștin, iar acea persoană avea niște
reguli și era așa contrariat, ce este de fapt un Creștin,
și dacă nu ești așa, probabil nu ești Creștin.
Eu sunt de pe străzi,un dependent de heroină în recuperare
care a fost pierdut, și toate celelalte lucruri, și el
spunea că dacă nu faci nimic, ca de exemplu
dacă nu citești Biblia o oră în fiecare zi, dacă nu
faci asta și cealaltă, dacă nu mănânci
mâncare potrivită, iar când a terminat am fost atât de
șters și am simțit că nu voi fii niciodată îndeajuns de bun
și probabil niciodată nu ajung la Dumnezeu prin rugăciune,
și a fost pentru prima dată când renunțat la toate
cuvintele gen: Buna, Tată, și am ajuns
știi, să plâng, și nu am de gând să o fac,
și nu știu pe cine prostesc și că relația,
cred ca dintr-o dată a devenit de-a dreptul reală
pentru că m-am uitat la Dumnezeu și eram pe moarte și nu știam
ce să fac. Și am simțit același fel de
liniște despre care tu vorbeai, și dacă cineva mi-ar fi spus
și tu știi ce a spus către mine, ceea ce cred că a fost
un lucru incredibil, e că după rugăciune, a durat ceva,
pentru un timp, dar El a zis, când mă întorc și totul
se va fi sfârșit, vei merge în Rai, mă vei vedea
și nu mă mai întorc, pentru nimeni, nu mă mai întorc
decât pentru a lua un grup de oameni, ca voi sunteți copiii mei
și vă voi iubi pe voi și vă voi privi pe fiecare
în parte, și mi-am reamintit asta când ai vorbit despre scaun,
șed într-un scaun, și gândeam cu toată ființa mea: vei privi
în ochii mei? Am fost de-a dreptul uimită.
Știi că ceea ce ai zis despre șezutul în scaun
E foarte greu să gândești astfel
Niciodată n-am făcut asta, n-am încercat, dar,
Cum îți dai seama dacă răspunde? Adică, nu pot
să-L aud vorbind obraznic, este greu și pentru mine să o fac.
Cred că asta vine ca și cum, dacă faci asta, este
iar vorba iar despre relație, aceea, știi,te apuci
și pui scaunul acolo și apoi doar,
știi, este doar un exemplu la început, știi, ca și
ai spune că ești cam speriat, știi, nu
vreau să mă uit acolo,
dar este, ca un lucru zilnic, știi, poate la început
zilei așezi scaunul acolo și
privești în altă direcție și apoi mâine
încerci iar și vei zice Bună!
Sau, ziua următoare începi să pricepi sensul
și apoi construiești.
Relația la care ai lucrat și îți dai seama cum merge și
începi să știi cine este cealaltă persoană.
Crezi, Beth, aud ca ai spus, ca nu-l auzi pe Dumnezeu
și este un timp când nu Îl aud, dar sunt perioade când este
clar pentru mine și nu doar, că îi aud vocea
nu că aud:Ei bine, Cheri, azi vreau ca tu,
dar este de fapt raționalizarea că a fost Dumnezeu
și conștientizarea căilor sale, ale lui Dumnezeu. Știți
ce vreau să spun?
Da.
Am sentimentul, știi, că am decis să merg la
o academie adventistă, dar nu am știut la care, și cea la care
am vrut să merg, am vrut să fie aproape de casă, pentru că
aveam probleme financiare, așa că m-am uitat pe hartă,
și am văzut: Academii sunt peste tot în țară,
Oare care? Apoi un prieten mi-a zis: Gern State
și eu am întrebat: Ce-i asta? Și el a spus Idaho,
și eu am întrebat: Idaho? Cred că glumești.
Pare incredibil să mă reîntorc la acea zi, dar am simțit
că cineva zicea: asta este. Nu-mi pasă de
alții, asta este, vei merge acolo, asta este
o răscruce și vreau ca tu să mergi pe calea asta.
Pentru că trebuie să mergi pe calea asta. Și părinții mei,
s-au gândit și au spus: ai ales asta pentru că
este așa departe de noi, vrei să fugi de noi.
Dar a fost doar un sentiment și asta mă speria
că există cineva care,
ține Universul între palmele Sale și a decis că
mergi la școala asta și îți va schimba viața
pentru acest motiv.Și de aceea faci asta și de aceea și muți
dintre noi o fac.
Este uimitor. Am o fiică, Jackie, de 7 ani,
de fapt astăzi face 8 ani. Deci va fii
distracție. La mulți ani, Jackie.
Dar ea face azi 8 ani și ce a fost chiar distractiv pentru mine,
am vorbit să facem o curățenie și am pus totul
la un loc pentru curățenie, aveam toate jucăriile ei vechi,
și toate animalele și jucăriile tricotate.Le-a pus pe toate în
garaj și a făcut 11 dolari. Și pentru 7 ani să faci
11$ este un lucru incredibil. Bani în mână.
Și ea era așa entuziasmată, și i-am zis, Jackie,
ai de gând să îi zeciuiești? Și ea a zis:ei bine, da.
Bineînțeles. Și eu am zi: Cât? O să zeciuiesc 10 cenți.
Și m-am gândit: huh! Deci 10% ar fii de fapt 1$,10,
și nu 10 cenți. Ea s-a uitat la mine și mi-a zis:
mamă, este deja prea mult.
Serios că era prea mult. Și așa am ajuns
să vorbim puțin despre faptul orice îi dai lui Dumnezeu,
se întoarce înapoi,și acest gen de concepte,
și a doua zi ne întorceam spre casă de la un meci
de baseball, și am găsit o mică foaie albă de hârtie
pe podeaua din garaj, era cam pătrățoasă
și arăta, m-am gândit ca: ei bine, arată ca o
cărticică de versete pe care obișnuim să o am acum mulți ani.
Erau promisiuni speciale de la Dumnezeu, și o puteai deschide
și spunea o poveste bibilica și o promisiune.
Era întors cu capul în jos,deci nu știam și am zis: Jackie,
du-te și vezi ce este asta, cred că e o carte cu versete,
și fuge către ea și vede ce este și spune:
este pentru mine sau pentru tine? Fiindcă mereu am crezut ca D-zeu
îți cam pune lucrurile acestea în mână, și e ca
și cum ar fi menită pentru mine sau tine și a început să râdă:
și am zis:ce este? și ea a spus: este despre zeciuială.
Da. Și apoi dintr-o dată cugetul lui Dumnezeu nu doar
mie îmi vorbește, dar îi vorbește și copilului meu de 7 ani
asta sunt și asta dau și nu este,
știi, m-a făcut să îl iubesc mai tare pe Dumnezeu. Cred că
cred că am înțeles mai mult despre relație și mai mult
am înțeles cât de adânc este el implicat în viețile noastre,
mult mai ușor este pentru mine să Îl iubesc și să am încredere.
Îmi era cel mai greu când spuneam: Doamne, sunt
așa nefericită, pentru că mereu am simțit că a fi creștin,
trebuie să fii mereu vesel, și când am căzut,
m-am simțit ca un păcătos și făcând ceva
foarte greșit. Și acum când privesc înapoi,
cum obișnuia mereu mama să spună:
Dacă ești nervoasă, spune-i Domului, pentru că El deja știe.
Eliberează-te, și apoi El te va ajuta.
Acum parcă prinde sens,
dar apoi mă gândesc: Nu-I pot spune Lui asta,
fiindcă va gândi că n-am încredere sau sunt supărată
pe El, sau așa ceva. De fapt, voi ce credeți?
Eu cred, când mă gândesc la ceva rău sau când
mă comport aiurea, mă codesc să îi spun și Lui Dumnezeu,
dar cred că este important să fii cinstit cu
El. Cred că acesta este un alt lucru care este important
în construirea relației cu Dumnezeu, să fii cinstit.
Eu cred că El caută onestitatea
pentru că înainte să ajungi în punctul în care poți spune cum
te simți, nu ești pregătit să schimbi sau să ai de-a face
cu răspunsul sau cu soluția și așa, când te îndrepți spre El
cu sinceritate, chiar de ești supărat sau rănit,
sau, chiar și atunci când ești fericit în legătură cu ceva,
este ca și un pas următor.
Dacă asta simți... Îți va da un răspuns
Poate nu un răspuns dar ceva pentru moment,
care te va vindeca, și răspunsul va veni mai târziu
sau, orice, dar sinceritatea este cheia,
De exemplu, într-o relație normală cu cel mai bun
prieten, sau cu părinții sau cu oricine, sinceritatea
este cheia succesului.
În relații, da.
Un lucru pe care l-am descoperit, de altfel, tindem să înnodăm
relația noastră cu Dumnezeu și de multe ori cu cât mai mult
mergem la biserică, sau dacă credem, mergem la biserică
Și crescând într-o familie creștină,
și mergând regulat la biserică, dacă privesc în urmă,
n-am făcut mare lucru pentru mine, în principiu din cauza că
de multe ori m-am îndoit de relația mea cu D-zeu, mă întreb:
unde, mă aflu azi defapt?Cum să mă compar
cu doamna pe care o văd la biserică zilnic care pare să aibă
totul, totul alături de ea, înțelegeți totul
și mereu pare veselă. Când trebuie să mă trezesc devreme
dimineața să merg la biserică Nu simt, nu
simt că-L cinstesc pe Domnul, aproape deloc pentru că
E prea devreme pentru mine. Dar nu cred că este pe bune
legat, trebuie să-l găsești tu prima dată, nu cred
că eu l-am găsit pe deplin.
Am un prieten, Randy Maxwell, îl știe cineva?
Da.
A scris cartea: "Dacă oamenii mei s-ar ruga", și face parte
dintr-o superbă familie creștină, născut și crescut cu biserica,
și mi-a spus o data povestea transformării lui când era
de 17 ani. Și m-am gândit: 17 ani? Știi,
îți cunosc părinții, și știu că mergeai la biserică în fiecare zi
din viața sa, dar Dumnezeu a devenit real pentru el la 17 ani
și dintr-o dată a devenit relația și experiența sa,
și mă întrebam: a simțit cineva vreodată că vine un timp
când relația ta cu Dumnezeu ajunge de la a merge
la biserică zilnic, pentru că trebuie.
Este de fapt relația mea și ceea ce cred?
Eu de la 8 ani mergeam la biserică
și era ceva de Duminica, și în weekend-uri,
făceam petreceri sau ceva de genul, dar n-a fost
decât după ce am absolvit și am mers la acest program:
"Tineri pentru misiune". ași chiar și când am mers,
am mers cu intenția, puțin mai aproape de Dumnezeu,
dar gândul meu era: voi pleca departe de casă
și va fii distractiv. Și asta a fost până am ajuns acolo și
frecventam cursurile și Dumnezeu a început să Mi se arate și
am început relația mea cu Isus, abia atunci,
am simțit că m-am transformat, de fapt care este
cuvântul folosit?
Atunci a devenit real.
Da.
S-a întâmplat ceva? Știu că ai mers
la cursuri și ai auzit diferite lucruri.
Cred, eu am crescut în biserică și
și înveți despre, diferite istorioare biblice
și lucruri asemănătoare, dar cred că am ajuns la un punct unde
de fapt căutam ceva care să fie diferit
decât povestea din carte: Iisus despre care auziți,
tânărul care a preschimbat vinul și a rupt pâinea
dar într-un fel era pus înaintea mea.
Era o persoană pentru ziua de azi, El este acum și este
pentru ce se întâmplă în viața noastră acum și pentru unde
suntem, și El avea de fapt un plan pentru mine.
Erau lucruri pe care le avea, pe care le aștepta
pentru mine, mai bine spus, ești în viața mea
acum și nu,știți Biblia, după Moise.
Și este o persoană interesantă în modul în care mi-a fost
prezentat, El este o persoană interesantă, ca și când este
cineva pe care vreau să cunosc. El este cineva
pe care vreau să-L cunosc.
Oh, frumos. Cu mine a fost puțin mai diferit.
Am fost Adventist toată viata.Și tatăl meu, noi am avut generații
și ne-a fost prezentat faptul că Dumnezeu este Dumnezeu și că
trebuie să-L iubești, trebuie să faci asta,
trebuie să faci și cealaltă, și după un timp am început
să gândesc: Dacă nu este real? dacă nu este El?
și am cam jucat un rol, acasă și la școală
Mă făceam că Iisus e real, dar în inima mea, eram,
eram ca o mască, probabil ca El nici măcar nu există.
Și este doar un mare spectacol pentru mine să fiu bună,
și asta este modul mama mea mereu spune dăruiește nefiind
rea și eu. Părea fals.
și apoi m-am simțit oribil. Aveam 13 sau 14 ani
stăteam în camera mea, gândind și parcă am auzit spunând
Sunt real, treci peste asta! sau ceva asemănător
dar am un avut sentiment: Dacă nu sunt real, ce te face
să crezi că tu ești reală? Și de ce nu ești
cineva care-și conștientizează imaginația? De ce nu ești
Ar putea fi o cutie împletită, doar șezi pe ea,
și sunt găuri în ea și pe acolo vezi stelele.
Ar putea fii real. Și sunt speriată că asta sunt eu
Ești real! Cred asta! Voi merge și voi afla.
Din moment ce nu știu, adică am învățat
lucruri din Biblie, dar de fapt nu le-am
învățat în inima mea, am zis: Îți voi dovedi
că nu ești real. Și am început să citesc din ea m-am gândit:
poate m-am înșelat. Poate ești real.
Ceea ce este bine, pentru că și eu am simțit la fel. Aproape te face
pe tine, de mult timp. Chiar mă întrebam dacă Dumnezeu era
real, dacă întreaga imagine despre creștinism era reală.
Dar știi, când crești, tinzi să gândești
multe lucruri, pentru un timp credeam că toți oamenii
de lângă mine erau extratereștrii eram singura ființa reală
și mă ridicam și atingeam oameni și eu: stai un minut!
E stupid, da ei sunt reali.â Vezi, mergi să-l găsești pentru
tine însuți, trebuie să o faci tu singur.
Nu poți fi hrănit să fii tu însuți un creștin.
Și atunci chiar sunt extraterestru.
Trebuie să dovedești, nu poți spune Este real.
Și apoi să te întorci la viața normală.Trebuie să îți dovedești
să citești cartea și trebuie să I te rogi,
să-i vorbești, spune; asta spune că ești aievea,
spune-mi că ești real, și-ți place să vorbești, El vorbește,
Nu zice: Iarnă, vei face asta.
dar își folosește căile sale speciale și o poate face oricui
Mi-a vorbit.
Când m-am căsătorit, soțul meu nu era creștin
și a ajuns să-mi spună că Dumnezeu este important în
viața mea, de aceea, de unde vine și transformarea,
Brad îmi zise: Cum îl găsesc pe Dumnezeu? Cum știu
că Dumnezeu este real? Și așa i-am zis: de ce nu te rogi ca El
să-ți arate că este real? Atunci Brad mi-a spus:
Parcă ar fi păstrat asta în mintea lui
să se roage să ii arate că este real,
Într-o zi juca golf. A lovit mingea
și a intrat într-o zonă mai ierboasă și era
parcă pierdut. Credea că este pierdut pentru totdeauna.Și Brad
este un jucător de golf înrăit, și prima dată când s-a rugat:
Doamne ajută-mă să-mi găsesc mingea de golf. Spunea că a fost
așa ciudat că a simțit un zâmbet. Și a privit în jos
și mingea era chiar lângă piciorului. Și a venit acasă
și era ca un copil mic: Ghici ce!
D-zeu mi-a răspuns la rugăciune și mi-a spus povestea
povestea cu mingea de golf și m-am gândit:va fii simplu cu tine
Trebuie doar să vă găsiți mingea de golf și așa a fost.
Este minunat!
Dar nu-i așa că se spune că Dumnezeu are un simț
al umorului diferit de noi? Ascultați aici.
Dă-i drumul.
Vreau doar să spun că pot să îmi imaginez că El se uită la noi
și râde puțin spre noi.
Da.
Noi, da, nu neapărat, pentru că
uneori suntem idioți, câteodată putem
când ne gândim la ceva anume să ne plesnim pe noi înșine
Gândindu-mă, sunt sigură, sunt sigură,că El râde
pentru că noi suntem, copiii LUI. Este super.
Este distractiv.
Câteodată,când eram tânăr, aveam mereu impresia
că Dumnezeu era ceva imens, dacă El este perfect întru
totul, atunci voi avea lucruri pe care trebuie să le scoatem
la iveală din caracter, El era de 50 miliarde de ori mai bun,
așa că este hazliu, bogat, așa era.El este
mult mai hazliu decât mine.
Nu știu, dar cred că al tău este chiar bun.
Mulțumesc.
Vezi, pare super că noi semănăm, El este
persoana pe care chiar dorești să o cunoști, fiindcă El este
mult mai bun decât oricine de pe acest pământ,
da, vorbesc să se uite înapoi.
Mă gândeam la ceva. Shanni mă gândeam la,
la faptul că știu că tu ești la începutul unei relații.
și mă întreb ce gândești despre ceea ce a fost,
discutat și când oamenii vorbesc de Dumnezeu și fiind
într-o relație, și făcând parte dintr-o relație de când
nu mai sunt copleșiți, uimiți? Aproape. Ai ceva gânduri
legate de asta?
Am fost entuziasmată să mă aflu, acolo unde toți se află,
Nu știu, se pare că toată lumea vorbește că este
un lucru lăudăros, și cred că sunt așa
Cum trebuie să-L rog pe D-zeu să-mi găsesc mingea de golf.
Și știi, cred că uneori mă gândesc că în locuri diferite,
cum credeam că Dumnezeu îmi va răspunde
la rugăciuni când sunt îndeajuns de bună, când purtam
hainele potrivite sau când mâncam ce trebuia, sau când ședeam corect
și tot felul de astfel de lucruri și eram presată, fiindcă eu
n-am reușit niciodată, credeam că dacă aș putea doar să fac
asta timp de 24 de ore va fii bine, că El
îmi va răspunde la rugăciuni și într-o zi am realizat
că nu pot face asta, plângeam și mă rugam
și spuneam că nu voi destul de bună și D-zeu mi-a arătat
o imagine cu mine când am luat supradoză de heroină
și am murit și am murit cu un grup de dependenți de droguri
și încercau să mă resusciteze și numai dacă vezi ceva
ridicol, acesta era un lucru ridicol.
Și cum toți erau drogați și voiau să mă resusciteze, au scos
niște gheața din frigider și au pus-o peste tot pe corpul meu
și apoi am realizat că încă nu îmi reveneam,
și încercau să îmi facă respirație, m-au târât
la duș au pornit dușul și atunci când mori, majoritatea oamenilor
nu știu asta, dar pierzi sânge și controlul asupra lui și apoi
vomiți așa că,nu a fost tocmai o imagine plăcută,
m-a zăpăcit, și în mijlocul rugăciunii mă gândeam
oh,acum mă simt mai bine, mulțumesc.Dar ce zis,
a fost foarte clar, mi-a zis, Cheri vreau ca tu
să știi, că te iubesc la fel de mult și atunci când zăceai
pe podeaua din baie, drogată, te iubesc și acum,
când încerci să realizezi ce să faci să fie un lucru
bun. Și dintr-o dată am realizat că nu era
ceva comportamental, Dumnezeu mă iubește pentru că
o închipuire a imaginației LUi sunt copilul LUI,și faptul că
nu știu ce să facând majoritatea timpului și faptul
că nu sunt sigură cum să mă rog nu știu cum să stau, cum
să mă afișez și cum să mănânc, Domnul spune: Nu-i o problemă,
Sunt înnebunit după tine, ești ești copilul meu și vreau
o relație reală și cinstită, și una pe care mă pot
baza că vei fii acolo și vei veni la mine și vei petrece
timp cu mine.Așa că, amintește-ți când cauți o
o relație cu Dumnezeu, Dumnezeu e la doar o rugăciune distanță.
Vă mulțumesc pentru participare.