Fiatal ösvénykeresők
Szia, hogy vagy?
Sziasztok.
Jól vagyok, köszönöm. Nemrég valaki megkérdezett
valamit, amire nem is tudtam, hogy mit válaszoljak.
Azt kérdezték, hogy miért választom Istent.
Miért küszködöm azért, hogy Isten akarata szerint éljek,
miért vizsgálok meg mindent, hogy miben higyjek,
miért fontolgatom, hogy őszínte voltam valakivel szemben
vagy nem, mivel ez sok erőfeszítést igényel,
tehát miért döntök Isten mellett? Erre kellene ma választ
kapnunk. De mielőtt elkezdenénk, szeretném, ha mindenki
bemutatkozna és úgy mutatkozna be, hogy valami érdekeset is
mondana magáról. Kezdjük veled?
A nevem Matthew Tomoda, 14 éves vagyok,
St. Louis-ban lakom és szeretem a sajtot.
Sziasztok, a nevem Amy Oster, örülök, hogy itt lehetek
és nem az iskolában.
A nevem Bronson Anderson Missouri, St. Louis-ban lakom,
és a becenevem a Nagy B.
Sziasztok, Shira Brooks a nevem, semmi érdekeset nem tudok
magamról elmondani, csak azt hogy több szűrke hajszálam
van, mint nektek összesen, de azért jól vagyok.
A nevem Brian Wilson, Missouri, St. Louis-ból vagyok,
szeretném, ha nem felejtenétek el, hogy aludhattok az autóban,
de nem vezethetitek a házatokat.
A nevem A.J. Grant, az "Igaz lépések" lelkésze vagyok,
nem eszek húst, tehát vegetáriánus vagyok.
Amikor azt mondtad, hogy semmi érdekeset nem tudsz magadról
mondani, arra gondoltam, hogy rengeteg dolgot fel tudnánk
sorolni rólad. Egy műsorunk lesz, amelyben Shira-ról fogunk
érdekes dolgokat mondani. Visszatérve a "Miért Isten
mellett?" kérdésre, arra szeretnélek megkérni,
hogy ne arra gondoljatok, amit az egyházatok mondana,
mert akármelyik felekezet fel tudna sorolni egy csomó dolgot,
hogy miért Isten mellett kell dönteni,
és a lelkészeknek is van rá válaszuk,
ne ilyen válaszra gondoljatok, hanem, hogy a mindennapokban
mint keresztények megtapasztaltok és milyen indokot hoztok fel
amellett, hogy Istent válasszátok?
Én azért döntök Isten mellett, mert szeretek beszélgetni
Vele este, elmondani a problémáim,
Ő olyan számomra, mint a legjobb barát, csupán nem igazán
látom őt, mintha az ajtó mögött állna, amikor beszélek Hozzá,
nem látom, de beszélek Hozzá,
Én teljesen egyetértek ezzel. De mi a helyzet egy nem
keresztény ember esetében? Mit mondanál neki?
Hogy sokkal jobban biztonságban érzem magam.
Biztonságban?
Igen, hogy semmi sem tökéletes a világon, nem lehet sem
a barátokban, sem a szülőkben, sem a testvérekben teljesen
megbízni.
Meg tudnánd valakinek magyaráni, aki nem ismeri Istent,
mint, aki nekem is feltette a kérdést, meg tudnád neki
magyarázni, hogy mi a Szentlélek, honnan van ez a bíztonságérzés?
Amikor a kisgyerek megrémül valamitől és a szüleihez szalad
és a szülei átölelik, ez is olyan. Egy átölelő érzés.
Megértem, mit akarsz mondani, hogy nem láthatod a jelenlétét,
de megérzed a jelenlétét. Néha érezni lehet Isten átölelő
szeretetét, amely tökéletesen megnyugtat,
mert ha nem is látjuk, Ő velünk van.
Amikor előszőr megtapasztaltam Isten jelenlétét, megszeppentem,
de úgy éreztem, hogy teljesen megváltozik a szobában a légkőr.
És életemben előszőr eltöltött a békesség és úgy éreztem,
hogy valaki szeret és éreztem, hogy Isten átölel.
Szerintem nehéz ezt megértetni valakivel, aki nem ismeri Istent.
Nektek mi a véleményetek?
Amikor előszőr beszélsz Istennel, ez egy közvetlen beszélgetés,
Ő a te Atyád, én is szeretem az édesapámat,
de ő sem tud feltétel nélkül szeretni,
csak Isten tud. Ő feltétel nélkül szeret,
csak el kell kezdenünk Vele beszélgetni. Nem szavakban,
hanem érzések által. Ez nagyszerű érzés.
Akárhányszor hátat fordítunk Neki és megsértjük,
mindig visszatérhetünk Hozzá. Nem számít, hogy mit vétettünk.
Senki sem hasonló Őhozzá.
Minden este lefekvés előtt a testvéreimmel,
imádkoznak, apa lemegy anyáért és összetett kézzel,
letérdepelve imádkoznak, hogy Isten megsegítse másnap az
iskolában, én nem igazán szoktam letérdepelni és úgy imádkozni,
mint ők, csupán fekszem az ágyon és mélyeket lélegzem
elalvás előtt és ilyenkor elkezdek, néha hangosan,
beszélgetni saját magammal.
Tudtam, hogy te nehezen tudod befogni a szádat.
Folytasd csak, Brian.
A lelkész, vagy a vallásoktató mindig azt mondja, hogy naponta
legalább egyszer kell imádkozni, de néha nincs ehhez kedvem,
de azért imádkozom, mert amikor magamban beszélek,
bizonyos értelemben Istennel beszélgetek.
Néha elkezdek hangosan beszélni és támad egy ötletem, ilyenkor
tudom, hogy ez Istentől van, Ő ad segítséget a problémám
megoldására, nem az én gondolatom volt. Elmesélem Neki az aznapi
történteket, hogyan tudnék másnap jobb lenni,
hogyan lehetek biztos abban, hogy többé nem fognak ezek
a problémák előfordulni. És arra gondolok, ha valamit
mondtam volna, vagy másként cselekedtem volna,
és akkor rádöbbenek, hogy honnan jön ez a gondolatom?
Nem az én gondolatom, hanem Isten adta ezt a gondolatot.
Innen tudjuk, hogy Isten válaszol az imáinkra.
És nem igazán imádkozom a szószoros értelmében.
Szerinted azok az emberek, akik ezt nem tapasztalták meg,
szerinted arra várnak, hogy egy konkrét hangot halljanak?
Azt gondolják, hogy le kell térdepeljenek és így kell
imádkozniuk: "Drága Mennyei Atyám, aki csodálatos és
mindentudó vagy." Nem kell így imádkozni, nem kell
"áment" mondani a végén. Van egy nagyszerű ének, amelynek
a címe az, hogy: "Imádkozzunk", azt mondja, hogy csak azért mert
áment mondunk, nem jelenti, hogy vége kell legyen
a beszélgetésnek. És bármit teszel, közben imádkozhatsz.
Hallottam sófőröket, kamionsófőröket, üzletembereket,
akik sokat vannak úton és hangos monológot folytatnak vezetés
közben, vagyis Istennel beszélgetnek.
Ó, tényleg? Én azt gondoltam, hogy bolondok.
Van amikor sétálok egymagamban és azon kapom magam, hogy Istennel
beszélgetek. Ez csak úgy jön. Vannak, akik minden nap
időt szakítanak, hogy leüljenek imádkozni.
Ez nagyon jó dolog, de ez amolyan beprogramált dolog,
és csak akkor imádkoznak, amikor a feltételek megengedik,
az én kedvenc időm egy hosszú esti séta,
vagy este, amikor már ágyban vagyok és arra gondolok,
hogy mi fog másnap történni.
Egyszer vezetés közben imádkoztam,
és azt hittem, hogy csak magamban imádkozom, de egyszerre
elkezdtem hangosan imádkozni, mivel nagyon ideges voltam,
úgy éreztem, hogy senki sem hallgat meg,
és senki sem segít a problémáimban,
és hallottam, amint Isten azt mondta, hogy nem vittem
elébe a problémámat. És elkezdtem imádkozni,
és észre sem vettem, hogy a mellettem levő autóban az
emberek csodálkozva néznek rám.
Amit ti is mondtatok és ami szerintem is nagyszerű,
hogy Isten annyira valóságos, hogyha nem is mondhatom,
gyere be a szobámba és figyelj, mert meg fogod hallani Őt,
azért vannak lelki harcaim, és azért döntök mellette,
mert van, amikor Isten jelenléte teljesen nyilvánvaló.
Isten különböző módon nyilvánítja ki magát,
mert emlékszem, amikor előszőr nyílvánította ki magát nekem,
nem voltam keresztény, nem voltam hetednapot ünneplő adventista,
egy Seattle-i templomban voltam, és egy Harry Williams nevű
evangélista prédikált, amelynek ez volt a címe: "gyere vissza
Bétel-be", Bétel jelentése az a hely, ahol előszőr találkozunk
Istennel. Én addig soha nem találkoztam Istennel. Bétel volt
számomra az a templom és a prédikátor hívást intézett
az emberekhez, felszólítva őket, hogy akik az Úr Jézusnak akarják
átadni az életüket, álljanak fel és menjenek az előtérbe.
Még ha nem is álltam fel és nem mentem előre,
éreztem, hogy legbelül valami sűrget, hogy felálljak és
előremenjek. Szerintem a gyűlekezetekben sokan találkoznak
Istennel, csak nem fogadják el a meghívását, mert
mert Isten mindig hív, végtelenül tűrelmes és szerető Isten,
és mindig hív. Én itt találkoztam előszőr Istennel,
Egyszer már megmagyaráztad, hogy mi Bétel jelentése,
és nem láttam a kapcsolatot, amíg nem magyaráztad meg nekem,
megmagyaráznád a csoportnak, hogy mi Bétel jelentése?
A szinoptikus irodalomban Bétel az a hely, ahol előszőr
találkozott Jákob Istennel. Ő már tudott Istenről, nem volt
Bibliája, de hallott Róla az édesapjától, a nagyapjától,
de miután elrontott mindent, hazudott, az anya kedvence volt,
a testvére vadász volt, most ott van a vadonban,
a pusztában, nem tud vadászni, lefekszik és álmot lát,
egy létrát lát. Amikor felkel azt mondja: "ez a hely Bétel"
az a hely, ahol előszőr találkoztam Istennel.
Erre utal Bétel, az a hely, ahol előszőr találkozunk Istennel
és számomra az a templom volt, és 3 évvel később ott
keresztelkedtem meg.
Ő nem azért ment a vadonba, hogy leboruljon és ezt mondja:
"itt az ideje, hogy megtaláljam Istent, meg akarom tudni,
hogy hol van", hanem egyszerűen fáradt volt és ekkor történt.
A legtöbbszőr nem is keressük Istent és Ő megjelenik nekünk
és ilyenkor megdöbbenünk azon, hogy mi történik az életünkkel.
Isten keres meg minket.
Isten megkeres minket. Már többszőr hallottalak mondani azt,
hogy meg sem próbálod. Egy kissé kifejtenéd,
mert nagyon sok embert látok, akik nagy erőfeszítést tesznek,
hogy megtalálják Istent és helyesen cselekedjenek,
mi a te álláspontod ezzel kapcsolatban?
Ha túl nagy erőfeszítést teszünk, azokat figyeljük meg, akik
mindennap áhitatot tartanak, mindig gyűlekezetbe mennek,
és úgy tűnik, hogy csodálatos kapcsolatuk van Istennel,
ezért mi is úgy gondoljuk, hogy jobb lenne, ha áhitatot tartanánk
naponta és énekelnénk a gyűlekezetbe,
akkor nekünk is jobb kapcsolatunk lesz Istennel.
A külső látszatot figyeljem meg, miközben, ha Istenhez megyek
bizonyos képességet kell elé vinnem. Isten elfogad minket
és olyan képességet ad nekünk, amilyet csak akar.
Csak annyit kell tennünk, hogy a nagy sikertörténeteket
nem a legjobb prédikátorokról halljuk,
hanem azokról az emberekről, akik nem keresik Istent.
Hallottam olyan fiatalok történeteit, akik drogoztak,
és egy hang azt mondta nekik, hogy nem tesznek jó dolgot,
és azt hitték, hogy ez hallucináció,
de tulajdonképpen Isten szólt hozzájuk.
amikor el vagy veszve, Ő megkeres téged.
Te magadtól nem tudsz visszatérni Istenhez.
Mi nem vagyunk elég ügyesek ehhez. Nem tudunk visszatérni
visszafordulni Istenhez. Ő kell minket megtaláljon,
Ő kell minket felemeljen. Nekünk csak akarnunk kell,
hogy felemeljen.
Ez nagyon nehéz, de az a szép benne,
hogy azt hisszük, hogy meg tudunk felelni annak a képnek,
ami az elképzelésünkben van, és nem keressük Istent,
míg aztán feladjuk és önmagunkat adjuk.
Meg kell értenünk, hogy Isten feltétel nélkül szeret.
Nem a tetteinkért, vagy bármi erényeinkért szeret, hanem
feltétel nélkül. Ő helyezett ebbe a világba,
úgy szeret, mint az anya a gyerekét.
Ez így van és mindig is így lesz, én is így érzem.
Közbe szeretnék szólni, mivel fiatalokkal és idősekkel
olyan emberekkel találkozunk, akik cigarettáznak,
isznak, mindenféle ostobaságot elkövetnek és azt mondják:
"Isten engem is annyira szeret, mint téged.
Tehát mit akarsz bebizonyítani?" De nem azt kell megkérdőjelezni,
hogy Isten szeret, vagy nem, igen, Isten szeret,
hanem a lényeg azon van, hogy hogyan válaszol az ember
erre a szeretetre. Az a lényeg, hogy az ember, Isten gyereke
aki templomba jár, vagy nem, hisz, vagy nem hisz,
hogyan válaszol Isten szeretetére.
Az ember válasza az kellene legyen, vagyis úgy gondolkozunk,
hogy mi emberek szeretnénk megváltva lenni,
mégsem akarjuk befogadni Istent az életünkbe.
Sok ember azt gondolja, hogy nem érdemli ezt meg,
hogy nagyon sok bűnt követett el és eljátszott minden esélyt,
Az a baj, hogy azt gondoljuk, hogy olyan messze kerültünk
Istentől, hogy Isten már nem tud minket megváltani.
Vagy túl jónak gondoljuk magunkat,
azt gondoljuk, hogy mindenkinek rólunk kell példát venni.
Én is úgy éreztem, mint ahogy Brian mondta, azt mondtam:
"Te szeretsz engem? Viccelsz?" De van másik véglet is,
amikor azt mondjuk, hogy nincs szűkségünk Istenre.
Túl sok büszkeség, vagy túl sok bűntudat.
Ez a probléma.
A János 17:3 csodálatos. Bronson, felolvasnád?
Jn 17:3: "Az pedig az örök élet, hogy megismerjenek Téged,
az egyedül igaz Istent, és akit elküldtél, a Jézus Krisztust."
Az ember úgy ismerheti meg Istent, ha elfogadja Jézus
Krisztust. Ha azt kérdezik, hogy miért választom Istent,
a válasz az, hogy az igaz élet abban van, hogy ismerjük
Jézus Krisztust. A feltétel nélküli szeretet, a kegyelem
változtat meg minket.
Szerintem az csodálatos ebben, az én családi hátterem nagyon
más, sokszor felhozom, hogy a szüleim 14 és 16 évesek voltak,
drogfüggők, 10 évig hontalan voltam,
és aztán megtaláltam Istent, de semmi értékeset nem láttam
magamban, semmi jót, még elfogadható dolgot sem,
és azt mondtam, hogyha Isten felfeddi, hogy ki vagyok
valójában, és azt mondja, hogy nemcsak kedves vagyok
Neki, hanem szeret és ha Neki adom az életem, olyan
képességeket mutat meg bennem, amelyek hihetetlenek számomra,
volt ilyen érzésetek, hogy Isten eddig ismeretlen képességeiteket
ismertet meg veletek?
Néhány hónapja elmentem egy imakonferenciára,
és addig a kapcsolatom Istennel elég bizonytalan volt.
A konferencián résztvevők, ott voltunk a templomban,
és egy éneket énekeltek, nem tudom miről szólt az ének,
de megéríntett engem. Volt ott egy imakert kinn,
nagyon szép, kimész és leülsz, és imádkozol.
15 percet imádkoztam és sírásra fakadtam.
Rájöttem, hogy teljesen át kell adnom az életemet.
Egy lány, nem tudom ki volt, azt hiszem Torry-nak hívták,
odajött és fél órát imádkoztunk egyűtt.
Azt hiszem ugyanazok voltak a problémái, mint nekem,
nem láttam azóta sem, nem tudom hol van most, de meg
szeretném köszönni, ha most néz. Mert azóta minden sokkal jobb,
jobban megértem a Bibliát, ha elolvasok egy ígeverset,
és megértem és másokkal is beszélgetek a Bibliáról,
és látom a kapcsolatokat az ígeversek között.
Brian, megkérdezhetném, hogyha egyáltalán nem ismerném Istent,
mit mondanál nekem, hogyan tudnám Őt megtalálni?
Tulajdonképpen nem kell keresned, mert Ő mindig ott van.
Csak ki kell nyitnod az ajtót, a szived ajtaját,
mindenkinek egy fal veszi körül a szivét,
és Isten nem erőszakosan akar bemenni. amikor Jézus
kopogtat a szived ajtaján, kis, halk kopogtatás ez,
nem erőszakosan akar bemenni.
Teljes szívből kell keresni Őt, Jeremiás könyvében ezt mondja:
Jer 29:11: "Mert én tudom az én gondolataimat, amelyeket
én felőletek gondolok, azt mondja az Úr, békességnek
és nem háborúságnak gondolata, hogy kívánatos véget adjak
néktek. Akkor segítségre hívtok Engem és elmentek és imádtok
Engem és meghallgatlak titeket. És kerestek Engem és megtaláltok,
mert teljes szívetekből kerestek Engem."
Reménnyel tölt el és terve van velem a jövőben.
Igen, úgy ismer minket, mint egy térképet.
Brian azt akarta mondani, hogy nem kell földkörüli útazást
tennünk, hogy megkeressük őt, hanem ez egy belső, hitbeli
keresés. Kinyitjuk, a szivünket, lelkünket és azt mondjuk:
"Rendben, adok Neked egy lehetőséget"
És ennyi. A szivünk ajtajánál áll, és azt akarja, hogy
kinyissuk az ajtót és döntsük le a falat, ekkor szólni fog
hozzánk és mindjobban megnyílunk előtte, míg olyan kapcsolatunk
lesz vele, amelyről azt mondja a Biblia, hogy olyan, mint
az örökélet.
A Biblia azt mondja, nem tudom, hogy hol, lehet A.J. tudja,
hol van, azt mondja a Biblia, hogy én mint nemkeresztény,
nem arra értem, hogy keresztényként nőttem fel,
hanem olyan értelemben, hogy nincs személyes kapcsolatom
Jézussal, amint Isten fele fordulok minden erőmmel,
az egész menny örül ennek. Minden angyal ezt mondja:
"Megértette." Elképzelem, hogy az angyalok lélegzetvisszatartva
mondják, hogy Istenhez fordultam.
Tetszik, amit A.J. mondott az ajtóról, le kell döntenünk
azt az ajtót, s ha ledöntöttük, kitárul a szivünk,
hallottam az ablak hasonlatot is, a szobádban állsz,
és kinézel az ablakon, a szobádból azt látod,
amit az ablakon keresztül látsz, az ablak fele mész,
ez az ablak Isten fele nyílik, és ahogy közelebb mész,
az egész világot meglátod.
Cheri amiről te beszéltél, a Lk 15-ben, van, a példázatokban,
az elveszett juh, drahma és a tékozló fiú példázatában
mindhárom ugyanígy végződik: "Mondom néktek, hogy ilyen
módon nagyobb öröm lesz a mennyben egy megtérő bűnösön,
hogynem 99 igaz emberen, akinek nincs szűksége megtérésre."
Ez azért fontos nekem, mert annyira értéktelennek éreztem
magam, amikor arra gondolok, hogy az egész menny örül
a megtérésemnek, ez hihetetlennek tűnik számomra,
és a legrosszabb napokon is azért kapaszkodom meg a hitben,
mert hol találhatom meg máshol ezt a szeretetet?
Sehol sem találhatom meg.
Amikor a Biblia erről az örömről beszél, gondoljatok az NCA
Connecticut-i bajnokságra, amikor Duke passzol, mindenki újjong,
ilyen újjongás lesz a mennyben, amikor egy bűnös megtér.
Még egy kis bűnös megtérésén is.
Egyik éjjel az ágyamban feküdtem,
aznap rossz napom volt és egész életemben nem volt
élő kapcsolatom Istennel, minden este letérdepeltem
és ugyanazt az imát mondtam el, és ennyi, nem volt olyan, mint
egy barát. De egy nap szőrnyű napom volt és az ágyon feküdtem,
és a mennyezetet bámultam, nem tudtam elaludni,
és elkezdtem beszélgetni Istennel.
Elmondtam neki, milyen szőrnyű napom volt,
de abban a pillanatban éreztem, hogy Ő ott van,
Ennyi történt, de attól a pillanattól kezdve éreztem, hogy
Ő a barátom, nemcsak valaki, aki fenn van a mennyben
és minden este bocsánatot kell kérnem Tőle.
hanem igazi barátom.
Ez pedig egy hihetetlenül nagy különbség.
Ez a legcsodálatosabb érzés, az, hogy szeret minket.
Amikor elfogták és bíróság elé húrcolták, amikor elfogták
a Gecsemáné kertjében, amikor a katonák megkérdezték:
"Te vagy Jézus Krisztus?" ezt mondta:"Igen"
Ahogy ezt kimondta, mind földre estek.
A hangjának az erejétől estek földre.
Amikor felkeltek és újra megkérdezték: "Te vagy
Jézus krisztus?", újból a földre estek. Amikor a kereszten volt,
egy gondolata, egy sohaja az egész emberiséget elsöpörte
volna. És újrakezdhette volna, de nem, még egy
lehetőséget akart adni nekünk. Az a legfontosabb, hogy van
valaki, aki esélyt akar adni nekünk.
Nem nagyszerű érzés, amikor nem sikerül a teszted,
a tanár azt mondja: "biztos nagyszerű hétvégéd volt,
a barátaiddal szórakoztál, kiránduláson voltál,
nem volt időd tanulni, ezért adok egy lehetőséget,
hogy felkészülj. Azt mondod: "Ez az életem nagy lehetősége."
És a lehető legjobban felkészülsz,
mert ilyen nagyszerű lehetőséged nyílt arra, hogy jó jegyet kapj.
Ez történik, amikor valaki rájön, hogy Isten lehetőséget ad
és elolvassa a Bibliát, másoknak is beszél és Istennek akar
tetszeni.
A legcsodálatosabb érzés a világon, hogy valaki szeret.
Tudnod kell, hogy szeret.
És nem azért szeret, hogy milyenek vagyunk.
Csak el kell fogadnunk, hogy Ő feltétel nélkül szeret.
Én megtapasztaltam, hogy amikor ezt elfogadom,
bízhatok ebben, amikor valami rossz tulajdonságomra figyelek,
ezeket elfogadom, mert tudom, hogy ő elfogad engem.
Mert szeret. Ha van valami bennem, amit szégyellek,
amikor hontalan voltam, megtanultam nagyszerűen
manipulálni másokat és hazudni, hogy túléljek. Nagyon nehéz volt
ezt feladni. Amikor a gyűlekezetbe jöttem,
és jött, hogy hazudjak és manipulálás által érjek el
valamit, mert az könnyű, vagy helyesen cselekedjek és ez
egy-két hétbe került. Ezt gondoltam: "Uram, ezt hamarabb
elérhetjük így." Ilyenkor éreztem, hogy megdorgál. Szóval
tudtam szembesülni a rossz tulajdonságaimmal tudván, hogy
Ő szeret, ez könnyebb volt.
Ezt megértem. Emlékszem, hogy nem értettem meg,
Rendben, Isten szeret, de mi van azzal, ami ítéletreméltó bennem?
És ha most választ kell adnom, hogy miért választom Istent,
valószínűleg azért, mert Ő az egyetlen hatalom
a világegyetemben, aki leveheti rólam a bűnt
és erényt formálhat belőle. Elveheti belőlem a rosszat
és felhasználhat engem, hogy más számára áldás lehessek.
Ez olyan, mint egy örökkévaló zuhany, bemész úgy ahogy vagy,
és tisztán kijössz, majd újból bemész és megtisztulva jössz ki.
Ez a keresztény élet.
Ez olyan, mint amikor vendégek érkeznek hozzád,
feltörlöd a padlót, port törölsz, rendet teszel,
vagy besepred az ágy alá,
elrejted a szemetet. De amikor Istent hívod be
a szivedbe, Istennek adod a szived, hogy megtisztítsa.
És nemcsak segít, hanem Ő tisztítja meg.
Fel kell olvasnom, ez kedvenc ígeversem,
amikor megtaláltam Istent, sokat segített nekem.
Zsolt 51: "Könyörülj rajtam Istenem a te kegyelmességed
szerint, irgalmasságodnak sokasága szerint töröld el
az én bűneimet. Egészen moss ki engemet az én álnokságomból,
és az én vétkeimből tisztíts ki engemet. Mert ismerem az én
bűneimet, és az én vétkem szűntelen előttem forog
a te szemeid előtt, hogy igaz légy beszédedben és tiszta
ítéletedben. Íme én vétekben fogantattam és bűnben melengetett
az én anyám. Íme te az igazságban gyönyörködöl, ami a vesékben van,
és bennsőmben bőlcsességre tanítasz engem.
Tisztíts meg engem izsóppal és tiszta leszek
moss meg engemet és fehérebb leszek a hónál,"
itt van az amit mondtál a zuhannyal kapcsolatban,
"moss meg engemet és fehérebb leszek a hónál,
hallass örömet és vígasságot velem,
hogy örvendezzenek csontjaim, amelyeket összetörtél,
rejtsd el orcádat az én vétkeimtől,
és töröld el minden álnokságomat,
tiszta szivet teremts bennem, oh, Isten,
és az erös lelket újítsd meg bennem,
ne vess el engem a Te orcád elöl, és a Te Szentlelkedet
ne vedd el tőlem, add vissza nékem a Te
szabadításodnak örömét és engedelmesség lelkével támogass
engem, hadd tanítsam a bűnösöket a Te útaidra,
hogy a vétkezők megtérjenek Hozzád,"
Nagyon tetszik nekem ez a zsoltár.
Ez a legkönnyebb, vagyis ezt könnyűnek véljük
és valóban könnyű. Csak ennyit kell mondanunk: itt vagyok,
formálj olyanná, amilyenné Te akarsz.
ez ilyen könnyű. Nem kell olyan sok imádságot elmondanunk,
nem kell olyan sok időt szentelnünk erre,
nem kell a gyűlekezet élére állnunk prédikálni, tanítani,
vagy énekelni, csak ennyit kell mondanunk: itt vagyok,
fogadj el és formálj a Te akaratod szerint.
Szeretném egy kissé összegezni a mondottakat azzal,
hogy ez valóban nagyon egyszerű, annyira egyszerű,
hogy néha azt sem tudom, hogy kezdjem el,
de Isten azt mondja, hogy Ő felemel minket, csak annyit kell
tennünk, hogy Őrá kell figyelnünk.
A menny örvendezni fog ezen, Isten új értelmet ad életünknek,
reményt ad a jövönkre nézve, megtisztít minden rossztól,
megmutatja, hogy kik vagyunk mi Őbenne,
és ez hihetetlen lesz. Kérlek, bízzatok Benne,
forduljatok Istenhez és ne feledjétek el, hogy senki sem
szerethet jobban Istennél. Köszönöm, hogy velünk
tartottatok. Viszontlátásra.