Fiatal ösvénykeresők
Sziasztok! Köszöntelek a Fiatal Ösvénykeresők műsorában.
A nevem Cheri Peters. Megtapasztaltátok-e már, hogy
Isten közel akar lenni hozzátok? Belépett-e Isten az életetekbe,
és mindent megváltoztatott? Ma egy ilyan helyzetről fogunk
beszélni, egy fiatalembert fogtok megismerni,
akinek ilyen tapasztalata volt Istennel.
Ez egy hihetetlen történet. Amikor előszőr megláttam ezt a
fiatalembert, elmosolyodtam és azt mondtam, hogy feltétlenül
meg kell hívnom őt a műsorba, ezért áldásos számomra,
hogy eljött. Előszőr szeretném ha bemutatkoznátok,
mondjátok el a neveteket és mondjátok el, mikor lett
személyes a kapcsolatotok Istennel?
Kezdjük itt?
A nevem Jennifer Black és kiskoromtól személyes kapcsolatom
van Istennel. Néha közelebb érzem magam Hozzá,
máskor kevésbé.
A nevem Jeremy és 4-5 hónappal ezelőtt lett személyes
kapcsolatom Istennel.
Sziasztok, a nevem Leon Chann. Azt hiszem akkor ismertem meg
Istent, amikor Bibliaórákra kezdtem járni az iskolában.
Sziasztok, a nevem Avalla Goodin. Mindig személyes kapcsolatom volt
Istennel és remélem ez a kapcsolat egyre szorosabb lesz.
Sziasztok, a nevem Tag Garman és Isten mindig jelen volt az
életemben, de azt hiszem én erre akkor jö ttem rá,
amikor 12-es voltam, 18 éves koromban.
Sziasztok! A nevem Michael Paradise és mindig ismertem
Istent, de minden nap jobban megismerem Őt.
Nagyon tetszik ez a kijelentésed.
Mindenkinek van személyes kapcsolata Istennel és mindenki
másképp látja ezt a kapcsolatot. Te azt mondtad, hogy néha közeli,
néha kevésbé közeli a kapcsolatod Istennel.
Az is tetszik, amit te mondtál Tag, megismételnéd?
Azt mondtam, hogy úgy gondolom Isten mindig ott volt az
életemben, de én ezt csak akkor ismertem fel és akkor döntöttem
el, hogy követem Őt és nem akarok elbújni előle,
amikor 12-es voltam, végző középiskolás.
És ez csak egy pár éve volt.
Igen.
Tehát van különbség.
Igen, van különbség. Isten szűntelenül ott van.
Azt hiszem, Ő mindig szeretettel figyel minket,
és néha tudomást akarunk erről venni, néha nem
és el akarjuk hallgattatni Isten hívó szavát.
De ennek ellenére Ő mindig jelen van az életünkben,
és azt szeretné, hogy személyes kapcsolatunk legyen Vele.
Nagyon szeretek ilyen témákról beszélni. Jeremy, akkor láttalak
előszőr, amikor egy szerda esti Bibliaórát vezettem,
és egyik ilyen Bibliórán elhatároztuk, hogy megnézünk
egy műsort melynek a címe: "Pünkösd 2000".
Nagyon szerettük a prédikátort, aki a műsort vezette,
aki minden este előadást tartott. Egyik este, amikor összegyűltünk
voltak közülünk olyanok, akik nemrég szabadultak börtönből,
sőt volt két fiatal, akik drogkereskedelemmel foglalkoztak
és megtértek és most a Bibliát tanulmányozzák.
Ez egy nagyszerű dolog. És elkezdtük nézni a műsort, azt
gondolván, hogy Steven Louis fog előadást tartani,
és alig vártuk, hogy többet halljunk róla és egyszer csak
bejelenti, hogy a mai előadásban bizonyságtételeket fogunk látni
különbözö fiatalok élettörténeteit.
Be kell vallanom, hogy az első reakciónk az volt, hogy inkább
őt hallgatnánk, de ő elmondta a bevezetésben, hogy nagyszerű
dolgokat fogunk hallani. Ez a prédikátor nagyon lelkes és
meggyőző, és amikor megjelentél a képernyőn, nagyon megérintett
a jelenléted. És azért imádkoztam, hogy lehetőségünk
adódjon meghívni a mi műsorunkba is, hogy részt vegyél a csoport
megbeszélésen. Amikor összefutottam az édesapáddal,
ő megigérte, hogy beszélni fog erről veled és amikor elfogadtad
a meghívást, megörültünk és köszönöm, hogy eljöttél.
Örülök, hogy itt lehetek. Igen, mielőtt résztvettem azokon
az összejöveteleken, drogfűggő voltam, nem hallgattam
a szüleimre, csak a barátaimmal voltam egyűtt és ittunk.
Amikor aznap este elmentem az első összejövetelre,
Nem volt ez nehéz? Mivel az édesanyád Bibliát tanít?
Igen. Mindig, amikor tekeregtem, szűntelenül imádkozott
és kérte, hogy menjek gyűlekezetbe,
és minden tőle telhetőt megpróbált, mivel mielőtt
világi életet kezdtem volna, jártam gyűlekezetbe és az
édesapám lelkész, de már nem elégített ez meg.
Ezért más dolgokba fogtam bele, hogy ezt az ürességet kitöltsem.
Meg szeretném kérdezni, mivel érdekesnek tűnik,
az édesapád lelkész, az édesanyád Bibliát tanít,
volt-e az az érzésed, amikor azt mondtad, hogy ebből már
eleged van, már nem köt le?
Mitől változtál meg?
Hogy keresztény élet helyett a világi életet válasszam?
Igen. Mi késztetett arra, hogy elkezdjél drogozni,
a barátok? Mi volt hatással rád?
Én egy magániskolába jártam, ami az édesapámé volt.
Ez egy keresztény iskola volt. 8-os koromig jártam oda.
8-os koromban állami iskolába iratkoztam.
Amikor a magániskolába jártam, jeles tanuló voltam,
szerettem Istent. De amikor az állami iskolába mentem,
új barátaim lettek és elkezdtünk ide-oda menni és bizonyos
dolgokat tenni. A jegyeim zuhanni kezdtek 8-os koromban.
Amikor középiskolába mentem, egyre gyengébben tanultam,
nem tudom miért nem tanultam. Amellett elegem volt, hogy
mindenki felrója ezt nekem. De nem láttam az értelmét.
és nem akartam ezen változtatni. Visszatérve Louis lelkészhez,
Amikor elmentem előszőr ezekre az összejövetelekre,
azelőtt már látott munka közben, de úgy viselkedett velem,
mintha legalább 5 éve ismert volna. Azt mondta, hogy
be kell hívnom Istent az életembe és én arra gondoltam,
hogy nem is ismer, nem tudja mivel foglalkozom, miért mondja
ezt nekem. Végül az édesanyám beszélt velem és elmentem
egyik összejövetelre és tetszett amiről szó volt, sőt tanultam is
belőle. Azt hittem, hogy mindent tudok és unalmas lesz,
mivel sok mindent hallottam az édesapámtól,
ez a férfi is ugyanazokat mondta, de valahogy megértettem
a lényeget. A második este is elmentem, szeretném, ha
eszembe jútna, hogy miről volt szó, de nem emlékszem.
Csak annyit tudok, hogy megbizonyosodtam Isten jelenléte
felöl, megtértem és tudtam, hogy ez mit jelent, mivel
régebb is tapasztaltam meg ilyesmit, tehát ismertem
az érzést, mert bennem volt ez az érzés, de nem akartam
ezt belátni.
Mit értesz azon, hogy megbizonyosodtál?
Hibásnak éreztem magam, szégyeltem amit tettem.
Érdekes, hogy sok ember számára a bűnérzet
az egyetlen dolog, ami megtérésre készteti őket.
Én is ugyanígy éreztem. Péter is ugyanezt érezte, amikor
kukorékolni háromszor a kakast. És néha kell, hogy bűnösnek
érezzük magunkat, hogy megértsük mit tett értünk Jézus,
másképp fel sem mérjük, hogy milyen áldozatot hozott értünk.
Ez a bűntudat tud megváloztatni.
Vezettem egy csoportot és azt vallották, hogy az ember akkor
tér meg, ha teljesen a padlón érzi magát.
A bűntudat érzése, hogy semmi értékes dolog nincs bennünk
és ekkor jövünk rá, hogy nincs senki, akihez fordulhatnánk
csak egyedül Istenhez.
Én nem hiszem, hogy a padlón éreztem magam,
nem hiszem, hogy így éreztem.
Az édesanyád?
Nem, de olyan messzire mentem el, amilyen messze akartam.
Az egyik barátom eljött hozzám 1 héttel azután, miután
ez a változás megtörtént az életemben.
Egyik legjobb barátom volt, akivel bulikra jártunk,
és eljött hozzám. A legsúlyosabb dolog, amit azelőtt tettem,
hogy drogot tartalmazó cigarettát szívtam,
és ő volt az egyik, akivel ezt tettem és eljött hozzám
egy héttel később és olyan nehéz volt ellenállnom, mert elmondta,
hogy azelőtt való éjszaka 40$ értékben szivott el kokaint
tartalmazó cigarettát és nagyon nehéz volt ellenállni.
Megmondtam neki, hogy mi történt az életemben,
és nem tudtam, hogy mit tudnék ezután neki mondani.
Nem tudtam, mit mondhatnék neki, hogyan hívhatnám el
a gyűlekezetbe.
Mert megérezted, hogy ő is bajba fog kerülni.
Nagyobb baja lesz, mint amit most elképzel.
Így van. Látod, örülök, hogy pontosan akkor kerültem ki ebből
mert ha nem, valószínűleg elszívtam volna a 40$ értékű
kokaint tartalmazó cigarettát. azon az éjszakán, amikor ő is.
Pontosan.
Isten csodálatos Isten.
Meg szeretném kérdezni, hogy mikor változtál meg,
hogyan történt ez? Amikor az összejövetelen megtértél?
Igen. Azon az éjszakán hazamentem és az édesanyám
megkérdezte, hogy milyen volt az előadás,
és elmondtam, hogy azt hiszem megtértem
és örült neki és megkérdezte, hogy szeretnék imádkozni
és én mondtam, hogy igen. Tehát a következő nap elmentem
dolgozni és ott volt Louis lelkész. Bementünk egy másik
szobába, egyűtt imádkoztunk és újra átadtam az életem az Úrnak.
Előszőr eleged volt mindenből, aztán megtaláltad, amit kerestél.
Pontosan. Mert annyira világosan beszélt, amikor mindenki felrótta
amit teszek, nem értettem, hogy miért.
Biztos azért, mivel lelkész gyereke vagy, és mindig a vallás
hatása alatt voltál, lehet magától értetődőnek vélted,
mert tudom, hogy én is mindig keresztény voltam,
és néha nyomást érzel, hogy most hogy kellene cselekedned,
de tulajdonképpen nem ez a vallás lényege, hanem, hogy mit érzel
legbelül, mit érzel Isten iránt.
Ámen.
Így van.
Amikor magán iskolába jártál, jó jegyeid voltak,
amikor állami iskolába mentél, megszólított-e Isten azokban
az időkben?
Igen, mert akkor is jártam egy gyűlekezetbe, az egyik legjobb
barátommal, ő most is keresztény. Ő az egyedüli személy,
akire felnézhetek az összes barátaim közül
és azt mondhatom, hogy ez a fiú valóban szereti az Urat.
Az összes barátaid közül ez az egy.
Igen, vannak még barátaim, akik keresztényeknek vallják
magukat, de ezt nem bizonyítják a cselekedeteikkel.
Nos, akkor is mentem vele a gyűlekezetbe,
de az istentisztelet után eljártam bulikba.
Úgy éreztem, hogy ó, megint templomba kell menni.
Inkább a vallást gyakoroltad, de nem volt szellemi életed?
Igen.
Vagyis nagy különbség van aközött, hogy ismered az embert,
Jézust az embert és templomba járni és végigcsinálni
a rituálékat.
Úgy tűnt, hogy mindent már csak szokásból teszek.
Minden istentisztelet ugyanarról szólt, a lelkész nem imádkozott,
hanem mindennel kérkedett.
Az emberek miatt ábrándultál ki, a képmutatás miatt,
akik egyet mondanak és mást csinálnak, ez rendített meg?
Pont azok, akik képmutatók voltak, azok ítéltek meg,
és emiatt gondoltam úgy, hogy ők sem teszik azt amit mondanak,
akkor miért tegyem én?
Ez egy nagy kijelentés.
Igen és mint aki idősebb mint ti, azt szeretném elmondani,
én megtanultam, hogy az olyan fiatalok mint ti ahhoz, hogy
személyes kapcsolatot alakítsatok ki Istennel, mivel nagyon gyakran
kiábrándít az amit a templomban látunk, mert velem is megtörtént
iskoláskoromban, kiábrándított a képmutatás, amit tapasztaltam,
mindenki mosolyogva megkérdezi, hogy hogy vagy,
és mosolyogva mondjuk, hogy jól, miközben egyáltalán nem vagyunk
jól és inkább azt mondanánk, hogy szomorúak vagyunk.
De felnőttként azt kellene mondjuk a fiataloknak, hogy
szűkségünk van rájuk a gyűlekezetben, nem menjenek el.
Maradjanak közel Istenhez, jőjjenek és legyenek őszínték.
És mutassák meg nekünk, hogyan lehetnénk mi is őszínték.
Ez vett rá, hogy visszajőjjek, hogy ez a fiú őszínte volt.
Ő is átélte, amit én, és sokkal többet segített mint a többiek,
akik azt mondták, hogy ez drogozik, nem akarok vele
foglalkozni.
Ő is abban a helyzetben volt, mint te?
Igen, az ő helyzete sokal rosszabb volt mint az enyém.
És dicsőítem Istent, hogy ő megtért,
mert ha ő nem tért volna meg, én sem lennék itt ma.
Ezért dicsőítem Istent és azért mert még mindig sok csodát tesz
más emberek életén keresztül és a magamén is.
Látod, Cheri, szűkségünk van a segítségedre,
mert néha nem tudjuk mitévők legyünk, amikor a fiatalokat
látjuk drogozni. Ez egy szőrnyű dolog, mert tönkretesz,
megölhet. Ugyanakkor a büszkeség az irigység, a szomorúság,
tönkretehet minket. A hazudozás, a pletyka, mindez tönkreteszi
a lelkünket. Csupán könnyen rá lehet mutatni egy italra,
a drogra, vagy valakire, akinek nyilvánvaló problémája van,
de néha be kell látnunk, hogy ő is egy ember.
Tudjátok, mit tanultam? Mivel tudjátok, hogy 10 évig
heroinfűggő voltam. A múltam emiatt nagyon különbözik
és amikor előszőr a gyűlekezetbe mentem, azért titkoltam el
a múltam, mert féltem, hogy megítélnek.
Attól féltem, hogyha valóbán tudták volna ki vagyok,
nem fogadtak volna el, ezért amikor elkezdtem beszélni
a múltamról, és figyelve az emberek reakcióit,
és az emberek életét figyelve, észrevettem a képmutatást
és Isten megyőzött, azzal, hogy ha láttam képmutató embert
a gyűlekezetemben, emeljem fel a kezem. Rendben, bármikor?
Te voltál valaha képmutató? emeld fel a kezed.
És rájöttem, hogy mindkét esetben felemelhetem a kezem.
Ekkor azt mondta nekem, hogy előszőr én hagyjak fel
képmutatónak lenni és ennek másokra is lesz hatása.
Lehet akkor a többiek sem fognak képmuatók lenni.
Csak akkor változtatjuk meg a gyűlekezetet, ha mi eldöntjük,
hogy soha többé nem leszünk képmutatóak, amennyire tudok,
őszínte leszek mindenkivel. És ha ez azt is jelenti, hogy nem
vagyok tökéletes, de őszínte leszek és ebben bízhatsz.
Amikor megtapasztaltam ezt a változást, arra gondoltam,
hogy láttam, hogy ezek az emberek képmutatóak,
és lehet Isten mondta nekem, hogy én ne legyek olyan, mint ők,
hogy ne akarjak egyet cselekedni és mást mondani.
És valóban úgy éreztem, hogy én nem akarok ilyen lenni.
És azóta is igyekszem, tudom, hogy nem vagyok tökéletes.
Ezt jó tudni.
Ezt meg kellett volna kérdezned.
El kell mondanom valamit, hogy mit gondoltam én erről.
Mivel 10 évvel ezelőtt úgy éreztem, hogy Isten elhívott
engem. Imádkoztam és azokat az embereket figyeltem, akiket
tökéleteseknek gondoltam és azt mondtam Istennek, ha 24 órán
keresztül tökéletesen viselkedek, tudni fogom, hogy szolgálatba
kell állnom. Most 10 évvel később is megdorgál és azt mondom:
"Rendben, Uram, ha 15 percig tökéletes leszek",
amikor azt mondod, hogy nem vagy tökéletes, arra gondolok,
hogy amint igent mondunk Istennek, a Szentléleknek,
a következő pillanatban tökéletes leszek. Isten azt mondja,
hogy akkor leszünk tökéletesek, amikor visszajön.
Jézus azt mondja, hogy amikor visszajön, akkor leszünk
tökéletesek, addig csak a tökéletesedés folyamatán megyünk
keresztül, amit megszentelődésnek nevezünk. Megszentelődöm
de mindennap fogok valami újat tanulni.
A képmutatással kapcsolatban, elmentem Louis lelkésszel
a megtérésem után, egy kis szigetre mentünk misszióútra.
Az egész sziget Adventista felekezetű volt.
Mindenki megtartotta a szombatot.
Hová mentetek?
Roratonga szigete, Új Zélandhoz közel, a Cook szigetek egyike,
a Francia-polonéz szigetek egyike. Lenn délen.
Érdekes volt?
Csodálatos volt. De hadd fejezzem be.
Rendben, folytasd csak.
Az első este kimentünk, hogy az embereket meghívjuk
a programokra, ezért elhatároztuk, hogy egy adventista
imaházhoz megyünk. Nos, odaérve azt láttuk, hogy volét játszanak,
és odamentem egy fiúhoz és elkezdtem vele beszélgetni
megpróbáltam meggyőzni, hogy jőjjön el az összejövetelre.
Amikor elkezdett beszélni, a leheletén érződött, hogy
alkoholt fogyasztott. A helyiek elmondták, hogy a legtöbb
adventista gyűlekezetben az emberek nem veszik komolyan
a hitüket. Mindig megittasodnak még a gyűlekezetbe is ittasan
mennek. Örvendek, hogy elmentünk oda, mert egy életreszóló
tapasztalatot szereztem.
Mit tanultál meg ebből?
Azt tanultam meg, hogy ha képmutatók vagyunk, vagy
csak a szavainkkal vagyunk keresztények,
megbotránkoztathatjuk azokat, akik nemrég ismerték meg Istent,
vagy azokat, akik újra Istenhez fordulnak.
Mivel megrendítheti a hitüket és nehezen tudják eldönteni, hogy
szeressék továbbra is Istent, vagy régi életformájukat
folytassák. Ha az én múltamra nézek vissza, nem látok semmit,
ami visszatérítene, semmi sincs, ami kielégítőbb lett volna akkor,
mint most.
Jeremy én is így gondolom, mert én is egyszer új keresztény
közösségbe kerültem, egy új iskolába. Ez megváltoztatott
engem, mert elvártam egy bizonyos magatartást.
És azért változtatott ez meg engem, mert az Istennel való
kapcsolatom nem volt annyira szoros, mert a viselkedésükkel
kiábrándítottak.
A többi keresztény gyerek ábrándított ki?
Vagyis új keresztény iskolába mész, bizonyos elvárásaid
vannak.
Igen magas elvárásaim voltak velük szemben, de Jeremy esete
rádöbbentett arra, hogy állást kell foglalnom Krisztus mellett,
azért, hogy őket közelebb vigyem Istenhez és ezáltal magam is.
Én is pontosan ezt gondolom, hogy őszínte szeretnék lenni,
hogy amikor mások rám néznek, ne gondolják azt, hogy csak
a szavaimmal vagyok keresztény de nem bizonyítom ezt be.
Ezt gondoltam azokról az emberekről és nem szeretném,
ha rólam ezt gondolnák.
Azt mondod, hogy őszínte akarsz lenni, mert nem akarod, hogy
valakit megbotránkoztasson a magatartásod.
És nem azt mondod, hogy a szüleid miatt akarsz őszínte lenni.
Nem azért akarsz őszínte lenni, mert a gyűlekezeted ezt várja
el tőled, hanem azért mert nem akarsz lelki sérülést okozni
a reményt keresőnek. Értitek?
Ezt jelenti őszíntének lenni. Azt jelenti, hogy mindenkinek
elmondjuk, hogy Isten szereti őket. Ha Isten átformálta
a szivedet, akkor őszínte leszel és ismerek sok ilyen embert,
és sok ilyen ember van itt is.
Ha megtapasztaljuk ezt, nem tudjuk titokban tartani.
Nem szabad szégyelnünk Istent.
Így van, nem szégyeljük, mert Ő valóságos a számunkra,
és mindenki meglátja ezt rajtunk, mert ők is megtapasztalják ezt.
A legjobb, ha elmondjuk ezt a barátainknak,
Istenről beszélünk nekik, és meghívhatjuk a Bibliaórákra.
Dicsérjük meg őket, mutassuk ki, hogy értékeljük,
ezzel mutajuk ki Isten szeretetét.
Az éríntett meg engem, amikor olyan emberekkel találkoztam,
hogy néha egy szót sem ejtenek arról, hogy keresztények,
a Bibliáról, vagy Jézusról. De annyira megélik ezt,
hogy én tudom, hogy keresztények. Amikor egyűtt nevetünk,
amikor egyűtt töltünk időt, nagyon tiszta a nevetésük,
nem gúnyos, egyszerűen érzem, hogy keresztényekkel vagyok
egyűtt. Ha nem is mondod ki, a magatartásod által megtudják
az emberek, hogy szereted Istent.
Igen. Az iskolában több időt töltök a nálamnál kisebb
gyerekekkel, akik első, vagy második osztályosok.
És néha megkérdeznek, ha problémájuk van, megkérdezik,
hogy én hogy oldanám meg azt a problémát. Ilyenkor arra
gondolok, hogy mit mondhatnék, hogy tudják, hogy én is így
teszek, nem akarok, nagyszerű tanácsokat adni,
amelyek jól hangzanak, de tudják, hogy én soha nem tettem így.
Nagyon őszínte akarok lenni velük, mert felnéznek rám.
Pontosan.
Ha keresztények vagyunk, ezt másoknak is meg akarjuk
mutatni. Jézus is ezt tette és Ő a mi példánk.
Mi is meg kell mutassuk ezt másoknak.
Azért vagyunk ma itt, hogy életünkkel példát
mutassunk másoknak.
Nem kell szégyelnünk ezt.
Nem kell szégyelnem, hogy keresztény vagyok,
mert az lehetek, akinek lenni akarok Krisztusban.
Tetszik amit mondtál, hogy nem kell szégyelnünk a hitet.
Amikor előszőr olvastam azokat az ígehelyeket, amelyek azt
mondják, hogy nem kell szégyelnünk az evangéliumot,
amikor mondja Jézus, hogyha mi nem szégyeljük Őt, Ő sem fog
szégyelni minket az Atya előtt. Es arra gondoltam,
Jézus Krisztus fog beszélni az Atyának rólam, megkérdezi,
hogy látott engem. Ez nem nagyszerű?
Ha személyes kapcsolatom van Vele, ha nem az a fontos,
hogy milyen kapcsolatom van a gyűlekezettel és hogyan néznek
rám, hanem az a fontos, hogy nekem milyen kapcsolatom van
Vele, van amikor úgy érzem, hogy mellettem van
és megváltoztatja az életem. Ez olyan csodálatos!
Ha élő kapcsolatom van Vele, akkor könnyű nevetnem
és őszíntének lennem veled és ne szégyeljem Jézust.
Így van, amikor közel érzem magamhoz Istent,
akkor tudok Róla beszélni a barátaimnak.
De amikor nem érzem Őt közel, vagy úgy érzem, hogy nem
cselekedtem a leghelyesebben azon a napon, akkor jót tesz,
ha beszélek a a barátaimnak Jézusról, mert ez építő számomra
és felemel és úgy érzem magam, mint amikor előszőr tapasztaltam
meg Isten közelségét. Ha rosszul érzem magam,
nincs kedvem ehhez, de ha mégis megteszem, sokkal jobban érzem
magam.
Miután megtapasztaltad Istent, nehéz eltávolodni Tőle.
Így van.
Meg kell kérdeznem valamit, amit az anyák kérdeznek.
Örvend-e ennek az édesanyád?
Igen, úgy gondolom.
Elképzelitek az édesanyját? Sokat imádkozott, sokat
aggódott és egyszerre csak azt mondja a fia, hogy szereti Istent
és imádkozni akar vele. Elképzelem, hogy csak ennyit
mond: köszönöm, köszönöm, köszönöm.
És nem számít hány éves vagy, ahhoz hogy őszínte legyél.
Hatással lehetünk egymásra, a kisgyerekekre,
a nálunknál idősebb emberekre, a szüleinkre, a tanárainkra,
és mindenkire.
Nem számít az életkorunk.
Ez nagyon igaz, mert hatással voltatok rám az egyűtt töltött
idő alatt, és észre sem vesszük, hogy az őszinteségetek annyira
felemelő, hogy én is mindig őszinte akarok lenni.
Ha a bibliai időkre gondolok, voltak fiatalok, az egyik
Jeremiás.
Hány éves volt Jeremiás?
Tinédzser volt csak, azt hiszem 17 éves.
János is fiatal volt.
Dániel, a barátai, ti fiatalok, mozgathatjátok meg a világot.
Ez a műsor a Fiatal Ösvénykeresők,
a tinédzserek meg tudják változtatni a világot.
Igen.
És jóleső dolog látni azt ha őszinték vagytok.
Ugyanakkor kihívást jelent számomra, mivel mindannyian
érzünk kísértést, az ördög soha nem alszik,
amíg ezen a földön élünk, testben élünk,
mindig követ minket. Ti fiatalok motiváltok arra, hogy őszinte
maradjak. Mert tudom, hogy figyelemmel követtek,
figyelemmel követitek Cheri-t.
Ismeritek azt az ígét: "egyik vassal a másikat élesítik"?
"aképpen az ember élesíti az ő barátjának orcáját"?
Azt hiszem ez a Péld 27:12, vagy 17.
Hogy van az ígevers? Mondd csak.
"ahogy egyik ember élesíti a másikat," vagy "ahogy egyik
vas élesítit a másikat", ha az életünk során úgy akarunk
megmaradni a hitben, hogy nem segítünk egymáson,
ez nem fog sikerülni, de ha segítünk egymásnak,
építjük egymást. Megtalálta valaki?
Péld 12:17?
Felolvasnád?
"Aki igazán szól, megjelenti az igazságot,
a hamis bizonyság pedig az álnokságot.
Van olyan, aki beszél hasonlókat a törszúrásokhoz,
de a bölcseknek nyelve orvosság."
Ez lenne az?
Nem, Péld 26:17.
De ez is jó volt. Benne van a Bibliában.
Olvasd fel a másikat.
"Miképen egyik vassal a másikat élesítik,
aképpen az ember élesíti az ő barátjának orcáját."
Mint aki örzi a fügét, eszik annak gyümölcséből
úgy aki az ő urára vigyáz, tiszteltetik."
Hatással vagyunk egymás életére.
Fontos, hogy hogyan élünk, kik vagyunk,
és nem azért, mert elvárják tőlünk,
vagy kényszerítenek valamire, hanem azért válaszolunk Isten
hívására, mert szeretjük Őt. Ő megváltoztatta az életünket,
és személyes kapcsolatunk lett Vele. Mint ahogy Tag mondta,
és mi a Fiatal Ösvénykeresőt alkotjuk, meg tudjuk változtatni
a világot, ti tudjátok megváltoztatni a világot,
azáltal, hogy kapcsolatban vagytok egymással és
őszinték vagytok egymással szemben.
Viszontlátásra és köszönöm, hogy velünk voltatok.
Isten áldjon!